- Beklager, jeg er sen. Noe på jobb. - Du er her nå.
- Det er viktigst. - Jeg er sulten.
Håper stedet er så fantastisk som alle sier.
Sir, frue. Denne veien.
- Ser du at vi er alene her? - Vi kom vel før rushet.
RJ, hva foregår?
Emma Rose Winslow, mitt livs kjærlighet,
vil du gifte deg med meg?
Er du sikker?
Jeg visste at vi hørte sammen fra øyeblikket jeg så deg.
Så ja.
Jeg kan ikke tro at dette skjer.
Er det et ja?
- Ja. - Ja?
Ja!
Gratulerer.
Skål.
Å, vent.
- Hva er galt? - Moren min.
Hvordan skal jeg si det til mamma?
Det er vel ikke noe problem? Hun vet at vi er sammen, ikke sant?
Nei vel. Hvor vanskelig kan det være å si det?
Hva? Seriøst?
Nei. Absolutt ikke!
Jeg tar all forskningen, dataene og hele teamet
og går til Johns Hopkins. Det vil aldri skje.
Jeg bløffer ikke.
Jeg bløffer.
Vår genetiske forskning har endret forståelsen
av svulstfremkallende mekanismer.
Stopp! Nei, ikke deg.
Bruk mindre varme.
Hør, ikke bare gjør vi banebrytende forskning,
våre medisinske programmer redder liv.
Bra.
Jeg er glad vi er enige igjen. Ha det bra.
Vi er finansiert i ett år til.
Og jeg vil ikke ha flere problemer denne uka.
Takk, dr. Winslow.
- Emmie? - Hei, mamma.
Jeg trodde du kom i morgen.
Jeg ville overraske deg og komme en dag tidlig...
- Siden... - Siden hva?
Siden jeg savnet deg.
Å, kjære. Jeg har savnet deg, Emmie-katt.
- Ikke kall meg det. - Du vil alltid være kattungen min.
Skal vi spise middag og snakke sammen?
- Høres bra ut. - Ok.
Dette har vært det lengste året.
Jeg mistet nesten laben min, og jenta mi er helt borte i London
i praksis på Discovery Channel.
- Discovery Resorts. - Sa jeg ikke det?
På en måte.
Mamma, jeg har nyheter. Noe stort.
Ikke at du har fått en jobb i London.
- Nei, de tilbød meg ikke jobb. - Takk og lov.
Det hadde vært flott hvis du får et tilbud,
men jeg vet ikke hva jeg ville gjort om du flyttet dit.
Huset er så tomt uten deg.
Og nå som du er tilbake
kan du til og med ta masteren din.
Det var faktisk det jeg ville si.
Jeg skal ikke lete etter jobb eller ta master.
- Jeg skal drive mitt eget firma. - Eget firma?
Du vet Instagram-kontoen med livsstilsråd?
- Ja. - Jeg lot den ligge da jeg studerte.
Men så møtte jeg en konsulent som hjalp meg.
- Jeg nevnte ham. - Han som jobber med faren?
- RJ. - Ja. RJ.
Han ba meg presentere den for markedsavdelingen
som en mulighet til å promotere de eksklusive feriestedene.
Og de tilbød meg et sekssifret sponsorat.
- Er det ikke utrolig? - Så det er din nye jobb?
Merkevareambassadør?
Jeg vet at det ikke er en mastergrad, men det er dette jeg vil gjøre med livet.
Emma, det høres utrolig ut.
- Synes du det? - Det gjør jeg. Og du kan jobbe hjemmefra.
Jeg tror ikke det vil være praktisk.
Jo da. Det er det alle på din alder gjør nå.
Vi kan gjøre gjesterommet til et kontor. Men rullegardinen er ødelagt.
- Eller, det er den tråden... - Mamma.
- Hva er det? - En forlovelsesring.
Hvorfor har du en forlovelsesring?
Fordi... Jeg er forlovet.
Er du forlovet?
- Med hvem? - RJ.
Du er ikke forlovet.
For hvis du var forlovet, ville jeg, moren din, visst om det.
Det skjedde nylig,
og jeg ville fortelle det til deg personlig, og...
Og?
Og jeg ville ikke at du skulle dømme meg før jeg fikk tenkt meg om.
Det er ikke rettferdig. Jeg er veldig ikke-dømmende.
Jeg kommer til å like mannen med initialer i stedet for navn
hvis du bare forteller mer om ham.
Jeg har prøvd siden jeg kom.
Ok, jeg skjønner at dette skjedde fort.
Men når du vet, så vet du.
RJ og jeg hører sammen. Jeg kan ikke se for meg et liv uten ham.
Jeg er glad om du er det.
Så hvorfor er du på gråten?
Jeg skal ikke gråte. Har dere valgt en dato?
- Bryllupet er neste måned. - Neste måned?
Vent, du er vel ikke...
Mamma!
Jeg mener, Em, hva er det som haster?
Vi haster ikke. Det er en mulighet.
Discovery betaler for hele bryllupet
på Anantara Resorts i Phuket i Thailand.
Og de donerer til min veldedighet, Ocean Institute.
Jeg så bare for meg at vi skulle planlegge bryllupet sammen.
Det kan vi. Vi kan ta gjestelisten i morgen.
- Ikke for mange. - Hva med tante Janice?
Selvsagt får Janice komme. Så lenge dere lover å oppføre dere.
Jeg lover.
- Er alt ok? - Det går bra.
Du.
Hvis pappa var her
ville han sagt at RJ er heldig som får gifte seg med ei som deg.
Jeg skulle bare ønske... du vet...
Ja. Jeg også.
Vel, da skal vi vel til Phuket.
Tante Janice!
Hei! Se på deg, den kommende bruden!
Og se på deg.
En vordende bestemor!
- Ro deg ned. - Ja. Jeg er bare brudens mor.
- Emma Winslow? - Ja, det er meg.
Og du er?
Harley Ray, til tjeneste. Jeg kan ta bagasjen.
Jøss, du valgte et perfekt sted for bryllupet.
Ja, det finnes ikke noe lignende.
Jeg kom hit på ferie for 32 år siden, og jeg dro aldri.
Jeg liker det jeg ser.
Kan du late som om du er på din alder?
Og jeg har aldri kjørt en Harley før.
Ok.
Em!
RJ!
Hei.
RJ, dette er tante Janice.
- Hei. - Og dette er moren min.
Det er en sann glede endelig å møte deg, dr. Winslow.
Lana. Og vi er da forbi håndhilsen, synes du ikke?
Jo.
Vit at jeg elsker datteren din mer enn det som er mulig,
og jeg lover at jeg skal ta vare på henne.
Det bør du om du vet hva som er bra for deg.
- Der er han. - Hei. Scott.
Dette er...
Scott Jackson? Er det virkelig deg?
Lana? Herregud, så godt å se deg.
- Hva med meg? - Herregud! Janice Bowen!
Herregud.
Jeg kan ikke tro det!
- Clay, er du også her? - Hva?
Scotty og jeg giftet oss for et år siden.
Kom hit.
Så dere kjenner hverandre?
- Vi gikk på Stanford sammen. - Ja.
Alle historiene vi kunne fortalt...
- Hvordan kjenner dere RJ? - Han er nevøen min.
Ja, Wills sønn.
- Will Jacksons sønn. - Ja.
Broren din, Will Jackson, og min...
Å nei. Nei.
Hei, ser ut som gjengen er samlet.
Og du må være moren...
Jøss. Lana?
Kjenner dere hverandre?
- Ja. Jeg mener... - Vel...
Ja. Det gjør vi.
- Litt. - Jøss. Hei.
Hei-lo!
Hallo, mener jeg.
Det kommer faktisk fra det høytyske "hallo".
Vent litt, så du er Emmas mor?
Kan noen forklare hva som foregår?
Det var en gang at faren din og Emmas mor var kjærester.
- Hva? - Tuller du?
Det var ikke et seriøst forhold.
Er du seriøs?
Hva skjedde mellom dere to?
Dere vet hvordan studentromanser er. Det fungerte bare ikke.
- Det var til det beste. - Godt at du sier det.
Det er sant.
Ja vel.
Kan ikke vi fire spise middag og bli bedre kjent?
Eller bli kjent igjen.
Ok, men hvis RJ er halvbroren min, så er bryllupet avlyst.
Middag høres bra ut.
Og siden de er opptatte kan vi møte vår gamle venn Don Julio.
- Jeg har alltid likt latinske menn. - Jeg også.
- Alle gjør visst det. - Ok.
- Vi bør gå til rommene våre. - God idé. Vis vei.
Ja.
- La meg ta den. - Det går bra. Jeg tar den.
Oi, pass på.
Herregud!
- Ta hånden min. - Kom hit.
Er ikke brylluper herlige?
Jeg mener. av alle menn i hele verden,
falt datteren min for sønnen til fyren
som rev ut hjertet mitt og trampet på det.
- Noen kaller det skjebnen. - Skjebnen meg i rumpa.
Apropos rumpe, du må innrømme at Will ser bra ut.
Merket det ikke.
Merket du det ikke? Lana ser like fantastisk ut.
- Hun dro meg ned i vannet med vilje. - Jeg forstår henne.
Er det håndklær der ute?
- Jeg ser ingen. - Hushjelpen må ha glemt dem.
- Jeg henter. - Takk.
Forresten, jeg har hørt rykter om Wills eks.
Jeg vil ikke vite.
Er han her alene?
Jeg vil ikke vite.
Jo, det gjør du, og ja, det er han.
Så Will og eksen var gift i litt under to år.
Hun forlot ham etter at RJ ble født.
Dro til Australia for å finne seg selv. Hun leter fortsatt.
Det er derfor hun ikke kommer i bryllupet.
Det var synd.
Er det alt du har å si?
Hva skal jeg si? At det er så trist at RJ
måtte vokse opp uten en mor? Og bli oppdratt av en ungkarsfar
med en lang rekke sexy kjærester?
Du spiller uinteressert, men pynter deg. Bra.
Vis deg frem, men ikke la ham vite at du bryr deg.
Det er ikke det jeg gjør.
Jeg kjenner deg, Lana, og hvis du ikke er ute etter hevn,
er du ikke den jeg trodde.
For at Will og jeg skal komme gjennom uken
må vi ha en ærlig samtale om hvor pinlig det er.
Ingen forklaringer, ingen mimring, bare en anerkjennelse.
Ja. Du skal spise middag om en time, og Will bor på rom 121.
Ja.
- Ja. - Ja.
Ja, vi skal bare... rense luften, en gang for alle.
- Ja. - Jøss.
Jeg er virkelig forbløffet over hvor bra jeg takler dette.
Jeg også. Du ser fantastisk ut.
Will?
Fant du håndkleet?
Hva sa du?
Kom inn. Jeg trenger det.
Oi. Hei.
- Hva gjør du? - Hva? Du ba meg komme inn!
- Jeg trodde du var Scott. - Hvorfor det?
- Hvorfor er du fortsatt her? - Jeg drar.
Unnskyld.
- Unnskyld meg. - Det går bra. Bare la det ligge.
Nå kommer du.
Det er ikke sant.
- Herregud. - Han lignet litt på pappa.
Jeg var en stygg baby. Du kan innrømme det nå.
- Håper ikke dere har ventet. - Vi kom nettopp.
- Det trengs ikke. - Gammel vane.
Det er unødvendig.
- Mamma, sett deg. - Jeg ville bare ikke ha noe oppstyr.
- Det er bare du som lager oppstyr. - Greit.
- Går det bra? - Ja.
Jeg har ni til.
Hei. Jeg vil be om unnskyldning for det som skjedde.
Nei, la oss bare glemme det.
Hva skjedde?
Jeg forstyrret faren din mens han dusjet.
- Hva sa du? - Jeg gikk ikke inn.
- Døren var åpen. - Dusjdøren?
Nei, døren til villaen var åpen og han sa at han trengte det.
Jeg trengte håndkleet.
Og jeg må stelle meg litt.
Men du kom nettopp.
Man kan aldri bli for stelt.
- Jeg burde nok... - Ja. Gjør det.
Kan du fortelle hva som foregår?
Aner du hvor kleint dette er?
Ok. Jeg skjønner at du og Will var sammen på college,
men hva er problemet?
Will og jeg var ikke bare sammen. Vi var alt for hverandre.
Ingen klikket som oss.
Jeg trodde vi skulle tilbringe livet sammen.
Men en dag var han borte. Vi møttes aldri igjen.
Vi snakket ikke sammen før i dag.
- Så han ghostet deg bare? - Helt ut av det blå.
Jeg så at han slet med å finne ut hva han ville gjøre med livet,
men det er ingen unnskyldning.
- Ringte han ikke for å forklare? - Aldri.
Jeg kjenner ikke RJs far så godt,
men det virker ikke som noe han ville gjort.
Jeg byttet telefonnummer og sa det ikke til ham.
Og jeg kan ha flyttet uten å si det til ham.
Mamma!
Jeg orket ikke teite unnskyldninger. Han ville bare såret meg på nytt.
Ok. Så møtte du pappa, du fikk meg, og livet gikk videre.
Og du er det viktigste i livet mitt.
Det er derfor jeg er så bekymret for deg.
- For meg? - Ja.
Du elsker RJ, men du vil aldri kunne stole på ham.
Seriøst?
Så klart. Er det arv eller miljø?
Vel, stol på meg, det er jobben min. Det er bare arv.
Ok. Jeg er ikke en verdenskjent genetiker,
men jeg følger ikke logikken.
Du bør få opp øynene, for du skal gifte deg med Satans sønn.
Du er helt sprø.
Hør her. Det er kanskje ikke så sprøtt.
Bare hør på meg. Will hadde det alltid gøy.
Han elsket å være midtpunktet. Han elsket å ta kontroll.
- Hva er galt med det? - Han skjulte følelsene sine.
En high five her og en high five der,
og så de dumme knyttnevene.
- RJ er ikke sin far, og jeg er ikke deg. - Tror du ikke RJ er sånn?
Mamma, RJ sa at Will synes at det er flott at vi fant hverandre.
Det som skjedde mellom dere tilhører fortiden,
så kan du bare la det gå?
Du sa at du er lykkelig hvis jeg er det.
Ja. Og jeg mente det.
Bra. Jeg er så stresset over bryllupet, og jeg kunne aldri gjort dette uten deg.
Og du skal holde tale på øvingsmiddagen.
- Skal jeg utbringe en skål? - Du er moren min.
Jeg vil at du skal være der for alt.
Så, hva er greia? Finnes det en Mr. Winslow?
- Seriøst? - Jeg bare spør.
- Eller er Lana også skilt? - Vent, vet du ikke?
Hva?
Emmas far døde i en bilulykke da hun var åtte.
Å, det visste jeg ikke. Vi har ikke hatt kontakt.
Lana var aleneforelder, akkurat som deg.
Hei, dere.
Hei. Er alt i orden?
Ja, jeg ba mamma utbringe en skål på øvingsmiddagen.
Perfekt. Klarte du å spørre henne om...
Greit.
Pappa, Lana.
Emma og jeg håper at dere kan være
forlovere under seremonien.
Med mindre det blir for kleint. Vi trenger ikke...
- Høres bra ut. - En ære.
Skål!
Emma, RJ og jeg snakket om Instagramen din,
og jeg er imponert over tallene dine.
Tallene har doblet seg siden du besøkte oss i London.
Veldig bra jobbet.
Besøkte du dem i London?
Jeg var der på forretninger, så jeg spanderte middag.
Dere hadde det sikkert gøy med å bli kjent med hverandre.
Jeg inviterte deg, men du kunne ikke ta fri.
Jeg ville tatt meg fri om jeg visste at du var forlovet.
Jeg var ikke forlovet da.
- Det viktigste er at vi er her nå. - Skål for det.
Jeg skulle vente til etter middag, men du skal få denne nå.
Jeg har allerede gitt dem gaven.
Ja, den beste cappuccinomaskinen på markedet.
- Den var øverst på ønskelista. - Det var den.
Å, dette...
Ja, du kan få åpne den.
Er det nøklene til leiligheten i Tribeca?
Ja, det er nøklene til deres leilighet i Tribeca.
Jøss. Dette er en fantastisk gave.
Dere er fantastiske mennesker.
Sving armen opp. Høyre ben bakover.
Kriger én.
- En millionleilighet i Tribeca. - Bøy venstre kne.
- Hvordan kan jeg slå det? - Det er ikke en konkurranse.
Han gjør det til en konkurranse ved å gni det inn at han er rik.
Ingenting galt med en mann med mye på konto.
Vi går over til kriger to.
Se på venstre hånd.
- Så du det? - Hva da?
Hemsworth-kjekkasen der borte. Han sjekket deg ut.
Kom igjen. Jeg har undertøy som er eldre enn ham.
Kom igjen selv.
Høyre hånd ut, venstre hånd opp.
Så du det?
- Hva? - Det kom-og-få-smilet.
Gå og få det.
Jeg er ferdig.
Emma og jeg har et møte med merkevaresjefen om ti minutter.
- Mye kan skje på ti minutter. - Gi deg.
- Mye. - Tilbake til kriger to.
Takk og lov for at du er her.
Det er så mye å gjøre og lite tid,
men etter videochatten har vi hatt en flott start.
En videochat?
Emma og jeg finpusset noen detaljer.
- Du sa vi skulle gjøre dette sammen. - Det skal vi.
Så hvorfor er møtet ledet av frøken Videochat?
- Har du et spørsmål? - Nei, det går bra.
Det er en stor greie at Camala har kommet hit.
Jeg planla bryllupet mitt uten en merkevaresjef.
- Alt i orden? - Ja da.
Bryllupet ditt var i Gammys bakgård. Hun var en plage.
Og nå er det min tur til å være en plage.
Er vi klare til å begynne?
Veldig klar.
Og jeg tok med notatene mine.
Vi har gått for Phillipas borddekorasjoner.
Hun gjorde Harry og Meghans bryllup.
Dette er rosettene, dukene, serviettene og bordkortene.
Jeg har ikke bilde av kjolen, men den er fantastisk.
- Har du valgt alt? - Vi tok det på videochatten.
Og du har valgt kjole?
- Daisy Saint Daisy krevde et svar. - Hvem er Daisy Saint Daisy?
Moren din er så søt.
Daisy Saint Daisy er den neste Vera Wang.
Man sier ikke nei til en kjole til 30 000 dollar.
- Daisy er en av sponsorene. - Ja vel, men det er ditt bryllup.
- Du bør gjøre det du vil. - Kan vi la det ligge?
- Jeg vil at du skal være lykkelig. - Det er jeg. Med designere og eksperter
som sørger for at alt er perfekt.
Du kommer til å få mange nye følgere.
Jeg tok meg friheten til å forberede en ukeplan.
Emma, du har en fotoseanse om en time
og så en danseøvelse, nøkkelen til SoMe-kampanjen.
Har resten av brudefølget kommet?
- Alle har kommet. - Utmerket.
Dine ting er markert med grønt.
Vi får ikke så mye tid sammen.
Du er med på danseprøven klokken 1600.
- Asterisken er brudens mor. - Jeg er en asterisk.
Hvis jeg får gi deg et lite råd, mamma Winslow...
Mamma?
Jeg vet det er vanskelig å gi slipp, men jenta di er voksen nå,
og det beste du kan gjøre er å slappe av.
Ta en Mai Tai og nyt festen.
Ok.
Kalte hun deg "mamma Winslow"?
Det gjorde hun.
- Skjelte du henne ut? - Jeg burde det.
Jeg vil ikke ødelegge for Emma.
- Hva er dette? - Dette er ukeplanen min fra Camala.
Oi.
Militærtid? Hva er dette, et bryllup eller en krig?
Usikker.
Hun ga deg en liste med "foreslåtte aktiviteter".
Nei, det er bare et knep for å holde meg unna.
Ok. Massasje, manikyr, lydbad, pickleball.
Om hun tror hun kan kjøpe meg med saltskrubb og tåspreder,
kjenner hun meg ikke så godt.
Helt enig, søster. Makt til folket. La oss bare sitte her og være ulykkelige.
Jeg overreagerer, gjør jeg ikke?
Jeg vet at dette er en følelsesladet tid for deg,
men å velte deg i medlidenhet gjør det verre.
Du har rett.
Du får velge.
Pickleball. Du får ut aggresjonen ved å slå noe som ikke kan slå tilbake.
- Meld meg på. - Woo! Kom igjen!
Ja!
- Takk. - Takk.
Hei, Harley. Hva gjør du her?
Jeg jobber der det trengs. Hva kan jeg gjøre for dere?
- Har du en bane? - La meg sjekke.
- Så, vi møtes igjen? - Hei.
Ja, dere spilte jo tennis.
Knærne mine er ødelagte, men jeg ser fortsatt bra ut i shorts.
Nå husker jeg.
Skjønner du noe av disse racketene?
- Vi får se. Fant du en bane? - Jeg har ikke noe før to.
Så, mixed double?
- Vi vil ikke forstyrre. - Det går bra.
Ikke press henne. Hun liker ikke å tape.
Hvem sa noe om å tape?
- Beklager. - Det går bra.
Ni-ni-to.
- Ja! - Ja!
- Det går bra. - Ti-ni-to.
Settball.
Ni-ti-en.
- Ute! - Den var inne.
Dommer?
Den var... ute?
Ute? Nå tuller du.
Greit, McEnroe. Gi henne poenget.
Bare hvis den var inne.
Alle så at den var ute, men ta poenget.
Janice og Scott sa ikke at den var ute.
- Ta poenget. - Vi stryker det.
- Greit. - Greit.
Fortsatt en plage.
- Unnskyld, hva sa du? - Du er veldig sportslig.
Hei.
Jeg er så lei for det.
- Hvor gjør det vondt? - Det tror jeg alle vet.
Hei, kompis, jeg er lege. Slapp av og pust.
Ok, jeg er også lege. Jeg tar meg av dette.
- Slapp av og pust. - Slo han hodet?
Hent en ispose. Det hjelper mot smerten.
Skal bli.
Lucas Campion fra Geffen i L.A. Hva var navnet ditt?
Lana. Lana Winslow.
- Lana Winslow? Seriøst? - Ja.
- Du er en rockestjerne. - Det er jeg ikke.
Jo, det er du. Vi prøvde å ansette deg i fjor.
- Jeg ledet komiteen. - Jeg kan sette meg opp.
- Ikke ennå. - For tidlig.
Jeg vil gjerne overbevise deg om å komme til oss.
Det er veldig snilt, men datteren min skal gifte seg.
Gratulerer.
Takk.
Ok, jeg legger denne på...
Det skal du ikke.
Ikke for å ødelegge festen, men jeg må tilbake til rommet.
Ja, vi hjelper deg.
Ta det rolig.
Greit. Jeg følger deg tilbake for å være trygg.
Det trenger du ikke.
- Det ville gjort meg glad. - Greit. Som du vil.
Pent slag.
Du er sikkert opptatt med bryllupsarrangementer og sånt,
men får jeg spandere en drink?
- Takk, men... - Hun er ledig.
Flott. Skal vi møtes i baren klokken åtte?
- Åtte høres bra ut. - Greit, vi ses da.
Bare hyggelig.
For å skaffe meg en date med en ungdom?
Veldig hyggelig.
- Jeg fikk som fortjent. - Ingen fortjener det der.
Jeg har vært en dust, oppført meg som en idiot.
- Han har nok rett. - Ja.
- Så du og dr. Winslow har en fortid? - Det kan du si.
Men det er ingenting på gang mellom dere to?
Bare tre tiår med innestengt hat. Ikke pent.
- Jeg går herfra. Takk for hjelpen. - Si ifra om du trenger noe.
- Det skal jeg. Et lite råd? - Gjerne.
Om du skal tilbringe tid med eksen min bør du ha helseforsikring.
Den er god.
Ok, gamle ørn.
Håper Will har det bra.
Han må synge sopran en stund, men han overlever.
Skal jeg ringe ham?
Nei, ikke tenk på Will. Konsentrer deg om kjekkaslegen.
Unnskyld.
- Å, kjære. - Der er du. Jeg har lett overalt.
Hva er galt?
Camala nevnte en hendelse med deg og RJs far.
Å, det? Det var ikke en hendelse. Det var bare et lite uhell.
- Hun traff ham med en pickleball. - Si at det ikke er sant.
Jeg traff ham ikke med en pickleball. Jeg slo ballen...
I pickelen hans.
- Lyskeområdet. - Jeg skjønner.
Ja, det var game, sett, au.
Mamma, gjør meg en tjeneste og oppfør deg normalt.
Camala sier at dette må ta slutt.
Ingenting skjer, og jeg skal holde meg langt unna Will Jackson.
- Jeg kan ikke ta deg seriøst nå. - Men jeg mener det.
Og husk dansetimen. Den er om 20 minutter.
Ok. Jeg skal komme i tide, uten maske.
- Ok. - Og kjære?
- Kan jeg få låne øreringene? - Ja.
- Har du en date? - Nei.
- Jo. - Nei. Det har jeg ikke.
Bare en drink med en person som ikke er en date.
Og jøss, se så mye klokken er.
Jeg må skynde meg til den dansetimen.
- Skynd deg. - Takk.
Jeg må gå. Takk.
En, to, tre, fire, fem, seks, sju, åtte.
En, to, bra, tre, fire, gå, fem, seks, ja, ah!
Jeg hørte om pickleball-kampen. Jeg beklager så mye.
Moren din gjorde det ikke med vilje. Tror jeg.
Jeg synes dere er søte sammen.
- Mener du det? - Jeg har aldri sett henne så klønete.
Takk.
Veldig bra!
En god start, men dere må fortsette å øve.
Millioner skal se dere på sosiale medier. La oss gå videre.
Vi skal øve på lasso, så finn partneren din.
- Camala, jeg har ingen partner. - Mamma Winslow. Jeg burde ha visst det.
Kan du gjøre meg en liten tjeneste? Ikke kall meg mamma.
Jeg kan være partneren din.
Jeg mener, skal brudens mor og brudgommens far danse sammen?
Emily Post ville ikke likt det.
- Hvem er Emily Post? - En som ødelegger bryllup.
Det er en veldig søt idé. men det er opp til deg.
- Kjør på. - Og du er...
Ikke lenger min venn.
Kom igjen. Dere hadde jo den sangen...
- Hvilken sang var det? - Jeg husker ikke.
-"Bjelleklang"? - Du husker.
- Will spilte den på piano. -"Mona Lisa". Favorittsangen min.
- Ja, min også. - Som far, så sønn.
- Jeg har den på telefonen. - Har du?
Skal vi?
Du er vakker.
Vel, takk.
Og det er overraskende.
Hva da?
At du ikke har tråkket meg på tærne.
Jeg snakket for tidlig.
Bare å være i nærheten av deg...
Samme her.
Takk.
For damen.
Hei, beklager at jeg er sen. Dansen tok tid.
- Du ser flott ut. - Takk.
Jeg liker øreringene.
Å, takk.
- Hva vil du drikke? - Jeg tar det han har.
Fortell meg om dansetimen.
Det var kleint.
Alle brylluper er kleine.
Er du bryllupsekspert?
Jeg ble nesten gift en gang,
men legestudiet kom i veien for det.
- Legestudiet er sånn. - Ja, det var til det beste.
Jeg er en ensom ulv.
Virkelig? Det er vanskelig å tro.
Hvorfor det?
Vel, en som er så tiltalende som deg
har sikkert mange navn i den svarte boken din.
Ingen har kalt meg tiltalende før.
Og jeg tror ikke svarte bøker fortsatt er en greie.
Men jeg kunne sagt det samme om deg.
Å, nei. De dagene er over.
For lenge siden. Jeg klager ikke, men noen ganger er det for sent.
Nei, det er aldri for sent.
Forelskelser følger ingen tidsplan. Det er ikke som å ikke rekke et tog.
Stol på meg, rumpa mi kom meg ikke på noe tog.
Du snakker om rumpa di før du har drukket. Dette er en bra date.
Takk.
For å rekke det neste.
Aldri si aldri.
Mamma? Hva gjør du her?
- De øreringene kler deg. - Takk.
Jeg har en konferanse med en legekollega.
- Den jeg fortalte om. - Hei, jeg er Emma, Lanas datter.
- Dette er min forlovede, RJ. - Hyggelig.
Dr. Campion jobber på medisinstudiet ved UCLA, og vi er kolleger.
Og dette er kun kollegialt.
- Det ser jeg. - Hva bringer deg til Phuket?
Å, vennene mine tvang meg til å ta ferie.
Det var bortkastet tid til jeg møtte Lana.
Vi skal la dere være i fred.
Faktisk...
Jeg må også dra. Jeg er vanligvis ikke oppe så sent.
Nei, klokken er bare halv ni.
Og Camala ba oss møte henne i morgen klokken ti.
Derfor må jeg hvile meg.
Det var fint å sammenligne notater med deg, dr. Winslow.
Dr. Campion.
Camala. Hva skjer?
Årsaken til dette uplanlagte møtet er at jeg har utrolige nyheter.
- Hva er det? - Jeg ville ikke jinxe.
Jeg snakket med Klaus Von Klaus.
- Nei. - Jo!
- Hvem? - Han vil sponse oss.
Og hva innebærer det?
At Klaus Von Klaus betaler meg for å vise frem klærne hans.
Du har jo en kjole fra hun Daisy.
Ikke til Emma, men til deg og brudepikene.
Det betyr at mamma Winslow skal gå i
denne!
Er du sikker på dette?
Det er en stor mulighet med en fantastisk sponsor.
Men det er et bryllup, ikke en begravelse.
Hashtag "bruden har alltid rett".
Og et svart-og-hvitt bryllup er elegant.
- Hvis det er dette du vil... - Takk.
Greit, la oss snakke om prøvemiddagen.
Jeg har skrevet ned noen ord til skålen din.
- Har du skrevet talen min? - Selvsagt ikke. Jeg har en skribent.
Du tuller.
Millioner følger Emma, ingenting overlates til tilfeldighetene.
Vi skal livestreame øvingsmiddagen, seremonien og mottakelsen.
Kan du ikke lese den?
Ja.
Utmerket.
Jeg synes jeg så litt magi mellom deg og Lana på dansegulvet i går.
Kan du la være å pirke i det?
Jeg er redd det ikke er mulig.
- Bare vær avslappet. - Ok.
Hei! Woo-hoo!
Hei.
Hallo, jeg håper vi ikke forstyrrer.
Nei, på ingen måte.
- Er han på menyen? - Kan du slutte å sikle?
Jeg tar muskler med bein og lår til.
Jeg kan ikke prate nå.
Dere har gått videre fra pickleball, ser jeg?
Dagdrikking er tryggere.
- Er alt i orden? - Å, ja. Det var bare kontoret.
- Hvordan går det med skaden? - Alt ligger i bløt.
Det er bra.
Jeg trodde du hadde brudens mor-tjeneste.
- Camala ga henne fri resten av dagen. - Og det er greit.
Det er bare fint å få en fridag.
- Høres ikke sånn ut. - Hun lyver så det renner av henne.
Greit. Å se Emma forlate redet er det vanskeligste jeg har gjort.
Jeg er så stolt av henne, men det er også...
tristhet.
Det er ikke bare at jeg vil savne henne. Det er noe jeg ikke kan forklare.
Det er fordi vil har klart å gjøre oss selv overflødige.
Det stemmer. Det er akkurat det.
Jeg må dra.
Jeg skal jobbe noen timer på klinikken i landsbyen.
Er ikke du på ferie?
Som jeg sa til Lana i går, jeg liker ikke ferier.
- I går kveld? - Jeg kjedet henne over noen drinker.
Det var ikke kjedelig.
Jeg må stikke. Kom her.
Vi ses.
Jøss. Frivillig på en klinikk
med øyenbryn mer rampete enn en kurv med kattunger.
Kan han være mer perfekt?
Kan dagen bli mer perfekt?
Husker dere forrige gang vi hadde en fridag?
Andreåret. Vi kom dagen før undervisningen begynte.
Vi kjøpte øl med Lanas falske legitimasjon og kjørte til Santa Cruz i Wills varebil.
- Tenk at jeg hadde en varebil. - Tenk at jeg hadde falsk legitimasjon.
I sørenden av resorten
er det en vakker strand man kan gå til når det er fjære.
- Er det noen som tenker det jeg tenker? - Absolutt.
Klar til å dra?
Bildene fra stranden har allerede 10 000 likes.
- Hvor lenge har de ligget ute? - Under en time.
La meg se.
Ja.
- Gi den tilbake. - Nei.
- Jeg har mye å gjøre. - Vi er i paradis, Em.
Jobben kan vente. Og du sa vi skulle ta en drink i byen.
Bare gi meg ti minutter, ok?
Greit. Som du vil.
- Er du ikke sur fordi jeg jobber? - Nei. Bare jobb.
Skal gifte meg
På vei til kapellet
Og vi skal gifte oss...
- Du distraherer meg. - Beklager.
Jøss, jeg elsker deg virkelig
Og vi skal gifte oss
- Skal du ikke synge siste strofe? - Nei, du må jo konsentrere deg.
På vei til kjærlighetskapellet
Takk.
Jepp. Tante Janice er allerede nede for telling.
Jeg er våken.
- Hvorfor smaker alt bedre på stranden? - Det er sanden.
Det er ikke sanden. Det er selskapet.
- Skål for det. - Salud.
Janice, husker du at vi hadde en pakt
om at hvis vi ikke var gift da vi var 35, skulle vi gifte oss?
En god plan.
- Plaget det deg ikke at han var homofil? - En liten ulempe.
- Så stakk hun av med en annen. - Ja. Franco. Kokken.
Skjønte aldri hva du så i ham. Bortsett fra omelettene.
- Musikken stoppet, han var tilgjengelig. - Det var han etter at de giftet seg også.
Alle gjør feil.
Hva med deg, Will? Gjort noen feil på veien?
Vanskelig spørsmål.
Kom igjen, dette er for alvorlig.
- Vi skifter tema. - God idé.
Hva ville vi gjort om vi var på den stranden i Santa Cruz?
- Det kan vi ikke gjøre. - Vi er ikke 18 lenger.
Må man være 18 for å ha det gøy? Hvem er med?
Du vet at nakenhet er forbudt på resorten?
Vi er på en øde strand. Det er ingen her.
Når får vi oppleve et øyeblikk som dette?
Skal dere tvinge meg til å stå opp?
- Jeg er med hvis Lana er med. - Jeg vet ikke.
- Førstemann uti! - Nei.
Nei, vent.
Damer, kan dere rette dere opp?
Ja!
Perfekt.
- Jeg visste at hun skulle falle! - Det holder nå.
Greit, ta fem minutter.
Hei, Em, hva skjer?
Ingenting.
Em, vent litt.
Det er ikke ingenting. Kom igjen.
Har faren din sagt hvorfor han forlot moren min?
Han sa at det var komplisert.
Hun så det ikke komme.
Han var alltid ute og hadde det gøy. Hun visste ikke at noe var galt.
- Tror du jeg er som ham? - Dere har de samme særegenhetene.
- Og de gjør deg forbannet. - Nei, det er ikke det.
Det er bare...
Du er alltid påskrudd. Og jeg vet ikke om jeg bør stole på det.
Nå tuller du vel?
Hva om du ikke er sikker på oss og prøver å skjule hva du føler?
Og en dag innser du at du gjorde en stor feil, og så...
Hør på meg. Jeg vet ikke hva som skjedde mellom dem.
Men uansett hva det var, skjedde det med dem, ikke oss.
- Men hvis det skjedde med dem... - Jeg er ikke faren min, Em.
Og hvis jeg skjuler noe, er det hvor høyt jeg elsker deg.
For å være ærlig, så skremmer det meg.
Du er alt.
Du er solen,
du er månen, du er... stjernene.
- Nå er du bare søtladen. - Hva er galt med det?
Jeg kan ikke huske at dagen derpå var så... ukomfortabel.
- Det var verdt det. - Hvorfor roper du?
Og hvorfor er det så varmt? Man merker ikke overgangsalderen engang.
Ser man det.
Dere to er inkognito i dag.
- Vi festet litt for hardt i går kveld. - Bra for dere.
Ja, vi har ikke samme forbrenning som før.
Bestemor her borte, hun er i bakrus.
Var det en offisiell bryllupsfest, eller...
Det var et privat arrangement under fullmånen.
- Var det fullmåne i går? - Tro meg, det var mye måne.
- Hvordan var klinikken? - Det var bra. Interessante mennesker.
- Jeg tar det rolig i dag. - Jeg skåler for det.
Eller ikke.
Hør her.
Jeg lurte på, siden vi fikk lite tid forleden,
vil du spise middag senere? Du og jeg?
Jeg vet at du er opptatt, så du har en unnskyldning...
Gjerne.
Vil du?
Det er en strålende idé.
Jeg møter deg i lobbyen klokka sju. Jeg ser frem til det.
Forklar meg hva som skjedde nå.
I går innså jeg at Will og jeg ikke alltid trenger å være så anspente.
Vi kan være avslappet og støtte barna våre.
Og Lucas er fantastisk.
Du hadde rett. Jeg må spre vingene mine.
Ja, for faen! Jeg liker den nye deg.
Harley vil møtes på treningssenteret.
Hvis han spør, er jeg ledig.
Dette er så feil.
Greit. Ja.
Hva?
- Hva gjør du her? - Vet ikke.
Harley, vil du fortelle oss?
Vaktene hadde et møte, og jeg ville gi dere beskjed.
- Vaktene? Det høres alvorlig ut. - Det er det.
En hendelse i går opprørte noen av våre viktige gjester fra firmaet.
- Hvilken hendelse? - Uanstendig nakenhet på hotellets eiendom.
Det er fryktelig.
Ga gjestene deg en beskrivelse av disse pøblene?
Det trengte de ikke, vi har overvåkningskameraer overalt.
- Vil dere se opptakene? - Nei.
- Øde strand, sa du. - Jeg visste ikke om kameraene.
Harley, dette var min feil.
Ja, Harley, tror du at vi kan holde dette mellom oss?
Ja. Så lenge det ikke skjer igjen.
- Det skal det ikke. - Aldri i livet.
Og Janice hilser.
Si at hun er veldig fotogen.
Ok.
De har opptak. Hva skal vi gjøre?
Ingenting. Bare Harley og vaktene har sett det.
Ok, Harley, vaktene og stuepikene.
Og resten av verden. Det er derfor de smiler til oss.
Det kalles smilets land.
Mamma! Hvordan kunne du gjøre dette?
- Hvis du snakker om stranden... - Helt utrolig.
Camala er mer enn opprørt.
- Skal jeg ringe Camala? - Nei.
Du har vært utrolig frekk mot henne.
Ett ord fra henne, så dumper Discovery meg.
- Ok, det er ikke... - Prøver du å sabotere dette?
- Du vil ikke at jeg skal gifte meg? - Det sa jeg ikke.
Men du tenkte det.
Morsomt. Du så sånn ut da du ble sint.
Hold deg utenfor!
Em, jeg har gjort alt du har bedt meg om å gjøre.
Jeg skal gå i en kjole som får meg til å se ut som Morticia Addams.
Jeg skal holde en tale skrevet av noen andre.
Du mister det viktige av syne.
Du mister den du er.
Emma, jeg har ikke hørt et ord om veldedigheten du skulle promotere.
Ikke ett. Alt skjer så fort. Det er ikke rart at du er forvirret.
Jeg er ikke forvirret!
Camala jobber for morselskapet vårt, og de er veldig viktige for meg.
De er morselskapet, men jeg er moren din.
Bryllup skal handle om familie, ikke promotering.
Hvis du mistrives kan du bare dra.
Em!
Emma!
- Hva var det? - Det går bra. Hun trenger plass.
Kanskje hun har rett. Jeg burde bare dra hjem.
Ingen av dere vil det.
- Hva skal jeg gjøre? - Holde deg unna henne. Kom.
Harley tipset om et flott sted.
- Ok, men jeg må være tilbake om en time. - Det går bra.
Jeg trengte dette.
Jeg vet det.
Du kjenner meg godt, hva?
Noen ting glemmer man aldri. Uansett hvor hardt man prøver.
Hallo.
Kan jeg få den med hyasintene?
Takk.
- Hva er galt? - Vent litt.
Prøv nå.
Pokker. Batteriet er flatt.
Nei. Jeg skal prøve kjolen. Jeg kan ikke være sen.
- Emma vil bokstavelig talt drepe meg. - Ok, ta det med ro.
Resorten sender noen som kan hente oss.
Merkelig.
Ingen dekning.
Hvorfor skulle telefonselskapet montere basestasjoner her?
Så pelikanene kan sende meldinger?
Det er ikke pelikaner i regionen, og de har ikke tomler.
Ok, ikke poenget.
Vi må finne en løsning på problemet.
Det er en god idé. Alt vi trenger
er en 30 km lang startkabel som går til hotellet.
Nei, vi trenger noen som kan gi oss skyss. Enkelt.
Men vi er halvveis til Mars, og vi har ikke sett andre biler her.
Vi må ta beina fatt.
Det vil ta timer, og jeg har sandaler på meg.
- Følg meg. - Vent. Hvor skal du?
Det er større sjanse for å bli sett hvis vi tenner et signalbål til båtene.
Seriøst? Lana.
Lana. Har du sett terrenget?
Moren din er halvannen time forsinket.
Hun svarer ikke på meldinger.
Ikke kast bort mer tid. Se på prøvebildene og si hva du synes.
De er flotte.
- Er det noen av familien? - Vi tar dem ved seremonien.
Og disse passer ikke for Ocean Institute.
Emma, jeg trodde vi var på samme side.
Det som er bra for firmaet er bra for merkevaren din.
Vi er på samme side.
Dette må være stedet Harley snakket om.
Jøss. Det er vakkert.
Ok, jeg skjønner det nå. Båter vil passere her.
Det var en god idé.
Vet du hvordan man lager bål?
- Har du en lighter? - Seriøst?
Vil du snakke om det?
Det er mamma. Hun kom ikke i ettermiddag.
Jeg sverger, RJ, den kvinnen er ute etter å ødelegge livet mitt.
- Det tror du ikke. - Nei, hun gjør meg helt sprø.
Hun sa faktisk at jeg har glemt hvem jeg er.
Hva? Det er sprøtt.
Hun vet ikke hvor vanskelig det er å være datteren hennes.
Hun er så smart. Hun har rett selv når hun ikke bør ha rett,
og jeg hater henne for det.
Men... men så hater jeg meg selv fordi jeg vet at hun bare er en mor,
og hun prøver å hjelpe, selv om hun er helt på jordet.
Det blir jeg også en dag, om vi får barn.
Men så innser jeg at de er heldige
om jeg blir en halvparten så god mor som hun er.
Høres ut som du må snakke med moren din.
Harley!
Hei.
Har du sett mamma?
Ja, hun og Will kjørte en tur.
Det begynner å bli sent.
- Er du bekymret for henne? - På en måte.
- Slapp av. Jeg henter båten min. - Du sa at de kjørte?
Ja, men de er garantert på stranden ved Lover's Cove.
Hvorfor tror du det?
Dette er gøy.
- Vi kunne kunsten å ha det gøy. - Ja, det gjorde vi.
- Og å gå i speideren lønnet seg endelig. - Du var aldri i speideren.
- Vi vet alt om hverandre. - Det holder oss ærlige.
Apropos ærlighet, vi burde snakke.
Nei.
Lana, bare hør på meg.
Du avsluttet den samtalen for 30 år siden. Hvorfor skal jeg høre på deg nå?
Avsluttet jeg samtalen? Du byttet telefonnummer og flyttet.
Ok, så du vil snakke om dette. Greit. La oss snakke.
Jeg gjorde det for å beskytte meg selv.
- Det tok lang tid å komme over deg. - Det tok...
Men det gjorde meg sterk. Og jeg fikk orden på livet mitt.
Så da Emmas far døde,
visste jeg at det ville gå bra, for jeg hadde mistet noen før.
Kan jeg få si noe?
Og så giftet du deg med RJs mor. Jeg giftet meg, og du glemte meg.
Så unnskyld meg, jeg trenger litt luft.
Og ja, jeg vet at vi er utendørs,
men luften er bedre her.
For Guds skyld, Lana. Jeg glemte deg ikke.
Du brydde deg ikke om meg. Du forlot meg bare.
Jeg dro ikke på grunn av deg. Jeg var så fortapt da.
Du fikk tilbud fra de beste universitetene.
Du visste hva du ville. Det gjorde ikke jeg.
Jeg dro deg ned. Jeg trodde ikke du ville merke at jeg var borte.
Hadde jeg visst det, kunne jeg ha hjulpet deg.
Ja, men jeg måtte hjelpe meg selv først. Jeg måtte finne ut hvem jeg var.
Hvordan jeg kunne bli mer enn en "morsom fyr".
Jeg måtte føle meg verdig deg.
Verdig?
Jeg elsket deg.
Lana, jeg er...
Jeg vet at jeg gjorde en tabbe.
Men da jeg innså det, hadde du stengt meg ute.
- Så nå er det min feil? - Det er ingens feil, ok?
Det er bare livet.
Det var derfor jeg kom for å hente deg. Jeg satte meg på et fly til California
og dro på laben.
- Gjorde du det? - Ja.
De sa at du var på bryllupsreise.
Så jeg dro tilbake til Hartford. Jeg møtte RJs mor en måned etter det.
Men ekteskapet varte ikke fordi vi ikke elsket hverandre.
Jeg var fortsatt forelsket i deg.
- Kom du tilbake etter meg? - Ja.
Og nå
ved et utrolig, uforklarlig mirakel,
har vi fått en ny sjanse. Hvis det er noe du vil.
Jeg vet ikke. Men hvis du vil...
La oss gripe sjansen.
Det fungerte ikke da, hva får deg til å tro at det vil det nå?
Vi snakker faktisk sammen nå, og det gjorde vi ikke da.
Vi gjør ikke de samme feilene.
- Vi vil gjøre nye feil. - Jo. Men vi gjør dem sammen.
Vi har forandret oss.
Jeg var vel litt intens da.
Tror du?
Kom an.
Si at du ikke har følelser for meg nå, og jeg vil aldri nevne det igjen.
Når jeg ikke vil drepe deg lenger?
Det teller som en følelse.
Ta henne med til Koh Samui. Det er vakkert på denne tiden av året.
Vi planlegger definitivt å dra. Jeg tror flyene er utsolgt.
Jeg kan hjelpe deg.
Hei, Lucas.
Disse er til deg.
Takk. Jeg er så lei for det.
Emma og jeg kranglet, så Will og jeg tok en kjøretur.
Jeg skjønte at noe dukket opp.
- Kan vi spise middag en annen kveld? - Jeg...
Jeg tror du har nok på tallerkenen din.
Å, Lucas. Will og jeg...
Lana, jeg prøver å ta dette med et smil. La oss ikke gjøre det vanskeligere.
Du er virkelig spesiell, vet du det?
Hvis dere to ikke fungerer, så har du nummeret mitt.
Jeg har deg på hurtigtast.
Jeg tror ikke hurtigtast finnes lenger. Men du kan legge meg til som favoritt.
Ja, det visste jeg.
- Var det kontoret igjen? - Ikke noe viktig.
Mamma!
- Så fint at dere har det bra. - Selvsagt er vi ok.
Jeg vil ikke at du skal dra.
Jeg er så glad i deg.
Jeg elsker deg også.
Emma! Der er du.
Vi trenger bilder av deg og brudepikene
mens mamma Winslow prøver kjolen.
Jeg ba deg ikke kalle meg det.
Vet du hva? Mamma kan gå med det hun vil i bryllupet.
Brudepikene også.
Og hun skriver sin egen tale.
- Jeg tror ikke det er en god idé. - Det synes jeg.
Og du kan avlyse alt på timeplanen fra nå frem til øvingsmiddagen.
Jeg er opptatt med å være sammen med familien.
Det høres bra ut.
- Endelig. - Men timeplanen...
Camala, jeg vet du har jobbet hardt. Du er den beste i bransjen.
Men det er mitt bryllup.
- Men Emma, tror du ikke... - Vet du hva?
Et lite råd. Slapp av. Ta en Mai Tai.
Kutt ut!
Slutt!
Jøss, alle ser helt fantastiske ut. Tenk at vi er her.
Og at jenta mi skal gifte seg
med en fantastisk mann.
Jeg skrev på talen hele natten for å gjøre den perfekt.
Men så tenkte jeg på hva Emmas far ville sagt.
Å prøve å holde en perfekt tale
er ikke i nærheten så bra som å holde en fra hjertet.
Og vi savner ham mye.
Men jeg vet at han er her. Han er med oss i ånden.
Han ville vært stolt.
Så, la meg gi deg et lite råd.
Uansett hva som skjer, uansett hvor veien fører dere,
aldri gi opp hverandre. Aldri gi opp kjærligheten.
Og jeg beklager hvis jeg er sentimental.
Aldri gi opp lykkelig i alle sine dager.
Og jeg elsker deg.
For Emma og RJ.
- Skål! - Skål!
Takk for at du kom.
Nei, faktisk ikke.
Jeg antar at dere kjente hverandre før Emma og RJ møttes?
Vi studerte sammen.
Dere er i den videoen alle snakker om.
- Vi... - Vi har ingen kommentar.
Ja.
Jeg må ta denne. Ha meg unnskyldt.
- Så... - Lana.
- Får jeg låne pastor Harit et øyeblikk? - Absolutt.
Du og Will koser dere.
Ja. Hva skjedde i Lover's Cove?
Jeg må tisse.
- Vi torturerer det ut av deg. - Will forteller alt.
Vi går bare frem og tilbake på dette.
Ok. Ok, jeg hører deg.
Kan vi ikke krangle?
Katrina, hør på meg. Du vet at jeg ikke kan leve uten deg.
Nei, hun vet det ikke.
Katrina!
Katrina, jeg lover å gjøre det godt igjen, ok?
Herregud.
Du aner ikke.
Emma. Hei, kjære.
- Går det bra? - Ja, det går fint.
Det var en vakker prøve. Camala overgikk seg selv.
- Du er rød i ansiktet. - Det går bra. Helt greit.
Jeg skal legge meg, det er en stor dag i morgen.
Ok. Jeg tar kvelden ganske snart også.
Greit. Vi ses i morgen.
- Pappa! - Hei.
- Du må ta oss igjen. - Ja, du ligger etter.
Hvordan kan jeg ha vært så dum?
Du vet jo at du ikke er dum.
Men Will gjør deg dum.
Selvsagt skjuler han noe. Hvorfor er jeg overrasket?
Du ønsket å tro det.
Jeg ville tro det.
Med Emma på vei ut...
ville jeg også tro det. Jeg bare ville det.
Kanskje jeg ikke måtte være alene resten av livet.
Jeg har det. Ring sexy Doogie Howser.
Jeg ringer ikke Lucas.
Den unge hingsten vil få deg til å glemme hvorfor du i det hele tatt var ulykkelig.
Janice, du må love meg. Ikke et ord om dette til noen.
Lov meg. Jeg kan ikke svikte Emma.
Det har du aldri. Og det vil du aldri.
Kom her.
Glad i deg.
Hallo?
Mamma?
Em?
- Hei. - Hei.
Hva gjør du oppe så sent?
Kan vi snakke? Du virket opprørt.
Nei, kjære. Det går bra.
Ser du? Typisk deg.
Du bekymrer deg for andre, aldri for deg selv.
- Det gjør jeg vel ikke. - Jo, det gjør du.
Du har gjort det i 20 år.
Jeg forstår deg.
Jeg var bare åtte da pappa var i den ulykken.
Og jeg satte aldri pris på
hvor mye du har ofret for å passe på meg.
Jeg er moren din.
Men jeg er voksen nå, og jeg har RJ.
Alt forandrer seg nå.
Så, du trenger ikke meg lenger?
Selvsagt trenger jeg deg.
Du kan ta deg litt mindre av meg
og ta litt mer vare på deg selv.
Hvem lærte deg å være så moden?
Jeg lovte meg selv ikke å gråte før bryllupet.
Men i morgen kan alt skje.
- Mamma. - Ja?
Får jeg sove her?
Lover du å sovne?
- Jeg lover. - Kom hit.
- Kan alle sette seg? - Ok. Da begynner vi.
Start prosesjonen.
Ok, nå brudepikene og forloverne.
Og vi er klare for bruden.
Er du klar?
Kjære venner, vi er samlet her i dag
for å feire ekteskapet mellom Emma og Richard.
Ekteskapet er en hellig stand man bør ta på alvor.
Hvis det er noen som føler at dette paret ikke bør forenes,
si ifra nå eller ti for alltid.
- Teller det at svigerfaren er en løgner? - Hva?
- Hadde du noe å dele? - Nei.
Bare fortsett.
Vakter på standby.
- Hva er det med Lana? - Jeg aner ikke.
Har du noe du vil si?
- Nei. Det går bra. - Beklager.
Vær så snill.
Richard, tar du Emma til din ektefelle?
Lover du å elske, ære, beskytte henne,
og forsake alle andre, til døden skiller dere ad?
Ja.
Emma, tar du Richard til din ektefelle?
Lover du å elske, ære og beskytte ham,
og forsake alle andre og bare elske ham til døden skiller dere ad?
Ja.
Ta deg sammen.
Richard,
sett en ring på Emmas venstre hånd og gjenta etter meg.
"Med denne ringen, er jeg din."
Med denne ringen, er jeg din.
Emma, gi Richard ringen og gjenta etter meg. "Med denne ringen, er jeg din."
Med denne ringen, er jeg din.
Går det bra?
Vi har et mor-sammenbrudd. Ha sminken klar.
Fortsett.
For Guds ansikt erklærer jeg dere for rette ektefolk.
Du kan kysse bruden.
- Så vakker. Gratulerer. - Takk.
Hei.
Nå er vi offisielt familie.
Emma må skifte, og jeg må hjelpe henne.
Bra saker, pastor.
- Camala. - Lana.
- Det var så vakkert! - Takk!
Lana. Kan vi snakke?
- Jeg drar rett etter barna. - Lana.
Hva foregår mellom dem?
- Jeg aner ikke. - Du har alltid vært en elendig løgner.
Sa Janice noe om hva som skjer med Lana?
- Ikke et ord. - Det betyr at det er verre enn du tror.
Nå kommer de.
Hei.
- Ha en fin tur. - Takk, pappa, for alt.
- Takk. - Begge to.
Kom igjen, båten venter på dere.
Kast buketten.
Ok. Time-out.
Stopp, alle sammen.
Kan du forklare hvorfor du er så sint?
Kan du la være å lage en scene?
Bare si meg hva som foregår. Såpass fortjener jeg.
Du fortjener mye, men du skal ikke få ødelegge dette bryllupet.
Vel, bryllupet er faktisk over, ikke sant?
Ja. Beklager.
Du hoppet unna buketten som om det var en granat.
- Det gjorde jeg ikke. - Du gjorde faktisk det, mamma.
Jeg nekter å la deg ødelegge livet mitt en gang til.
Men det jeg skal si deg
er "takk" for at du stoppet meg fra å gå for langt.
Og dere to kan dra. God bryllupsreise.
- Vi blir. - Vi vil se hva som skjer.
- Det er ikke mer å se. - Kutt ut pisset, Winslow.
Jeg har kjent deg siden du var 18. Bare fortell meg hva som foregår.
Ok, jeg skal si det. Da vi ventet på stranden ved Lover's Cove,
tryglet du meg ikke om en ny sjanse?
Sa du ikke at du aldri sluttet å elske meg?
Ja. Og jeg mente det.
Vel, jeg hørte deg på telefonen i går kveld,
og det er vel samme person som har ringt deg
hele tiden vi har vært her.
- Og så? - Så?
Du kan løpe, men du kan ikke gjemme deg.
Hvem er Katrina? Kvinnen du ikke kan leve uten?
Unnskyld meg.
Jeg er Katrina.
Du er Katrina?
Lana, møt Katrina Kovalenko, min personlige assistent.
Hun har jobbet for meg i 20 år og truer ofte med å slutte
fordi jeg ber henne om alt mulig, som å fly til en resort på én dags varsel.
- Jeg fortjener lønnsøkning. - Senere.
Så det var assistenten din som ringte deg hele tiden,
og hun er ikke kjæresten din?
Vær så snill. Altfor tynn.
Men hvorfor fløy du henne hit?
Jeg fryktet at du falt for den legen.
- Lucas? Var du sjalu på Lucas? - Ja, jeg var sjalu.
Så jeg ba henne om å ta med denne til meg.
Jeg kjøpte den til deg da vi var 22.
Og jeg har tatt vare på den
selv om jeg ikke trodde jeg ville møte deg igjen. Men her er vi.
Så hva sier du?
Vil du endelig gifte deg med meg?
Jeg kan ikke.
Mamma.
Jo, det kan du. Tenk deg om.
Det har jeg.
Lana. Lana, stopp. Lana.
Hva skjedde med å aldri gi opp lykken?
Jeg fortjener det ikke. Jeg fortjener ikke deg.
Hva mener du med det?
Jeg stolte ikke på deg. Jeg rotet alt til som en idiot.
Nei. Hør på meg.
Livet er rotete, ok? Fordi ingen er perfekte,
inkludert oss to, men vi er perfekte for hverandre.
Ser du ikke at vi er perfekte for hverandre?
Hva sier du?
Til hva?
I himmelens navn, kvinne!
Vil du eller vil du ikke gifte deg med meg?
Ja.
Til "jeg vil", ikke til "jeg vil ikke".
Jeg sier nei til "jeg vil ikke"...
Kom hit.
Tekst: Kjetil Almås