CHO HAE-JIN TALÁLKOZTAM LOH KIWANNAL CÍMŰ REGÉNYE ALAPJÁN
Mikor leszállnak a gépről, külön-külön menjenek tovább!
A bevándorlásnál fotózás lesz, és ujjlenyomatot vesznek.
Semmi idegeskedés! Csak tegyék, amit mondanak!
És ha kérdezősködni fognak?
Mondják, hogy „I don't speak English”, és átengedik magukat.
Leszállunk. Kérem, üljön vissza a helyére.
Rendben.
A hármas beszállókapu mosdójánál találkozunk, az első emeleten.
Beválik, ha ezt mondom?
Tanuld csak meg, ha nem akarod, hogy elkapjanak!
Mi lesz, ha lebukunk?
ÚTI CÉL: BRÜSSZEL
BEVÁNDORLÁSI HIVATAL
Hogy jutok el ide?
Negyven dollár előre.
Ha odaértünk, fizetek.
Tessék.
Nem ismerem a maga történetét,
de az ilyen pénz balszerencsét hoz.
Hívjon csak fel, ha visszamenne Kínába!
Indulj!
KIM MAN RYONG
Menjen tovább, kérem. Tovább!
Kérem, töltse ki ezt az űrlapot.
NÉV: LOH KIWAN
MENEKÜLTSTÁTUSZ ELISMERÉSE IRÁNTI KÉRELEM
Következő!
Csatolnia kell a személyazonosító okmánya másolatát.
Személyi igazolvány.
Útlevél.
Útlevél vagy más személyi okmány másolata.
Csatolni kell…
Ön… Rendben.
Kérje a tolmács segítségét!
Igen.
Ön. Segítenek.
Loh Kiwan úr?
Üdvözlöm! Kim Gyeong-sil vagyok, a tolmács.
Rendszerint két hónapot kell várni,
de maga nagyon szerencsés. Erre tessék!
Először fel kell vennünk a személyes adatait.
Kérem, adja meg a nevét, születési idejét és állampolgárságát.
A nevem Loh Kiwan.
A születési dátum: 1990. december 1.
Csagang tartományban születtem,
az Uszi megyei Haszang termelőszövetkezet hetes táborában,
a Koreai Népi Demokratikus Köztársaságban.
BEVÁNDORLÁSI INTERJÚ
Az útlevelet egy közvetítőtől kaptam, akit ismert a bácsikám.
Loh Kiwan úr, ön 2019-ben disszidált,
de úgy tűnik, Jencsiben nem volt semmilyen bevétele.
Miből vásárolta a hamis útlevelét és a repülőjegyét?
Hát…
az anyám…
Az édesanyjától kapta a pénzt?
Nem eszel, anya?
Nem vagyok éhes.
De te lakj csak jól a születésnapodon!
És akkor mindig lesz mit az asztalra tenned.
Aki harapja a tésztát, arra rövidebb élet vár.
Nem baj, ha forró. Szürcsöld!
Jó.
Ma dolgoznod kell?
Hideg időben sok a vendég az étteremben.
Jó pénzt kereshetek.
Sajnálom, hogy ennyi mindent kell vállalnod értem,
miközben munkaképes vagyok.
Kérdezd csak meg bármelyik anyát a világon!
Nincs nagyobb áldás egy egészséges gyereknél.
Többet nem is kívánhatnék az élettől.
Ne aggódj!
Ha…
hagytam volna, hogy a főnök megverje Jeong-jint,
nem kéne bujkálnom, és nem lennék a terhedre. Sajnálom.
Ne kezdd már megint!
Megmentetted őt, kicsim.
Helyesen tetted, ne hibáztasd magad!
Na jó.
De ne nagyon későn gyere, rendben?
Az nem rajtam múlik.
Loh Kiwan elvtárs…
boldog születésnapot!
NAGY TŐKEHAL ÉTTEREM
Lesz szíves?
Jövök.
Mit adhatok?
Máris hozom.
Csak úgy szakad a hó!
- Erre! - Hát itt vagytok!
Loh Kiwan úr?
Ez az utolsó kérdés.
Ön egy koreai származású kínai, aki észak-koreai menekültnek mondja magát,
hogy menekültsegélyben részesüljön?
Nem.
Lesz egy második interjú.
A legkorábbi időpont…
február 5. délután három óra.
Megfelelő önnek?
Elnézést!
Úgy érti, jövő év februárban?
Igen.
De addig mit csináljak?
Ki kell tartania.
HÚSZ EURÓ - BRÜSSZEL SZÁLLÓ
BRÜSSZEL SZÁLLÓ - 20 EURÓ
Hé! Nyisd ki!
A WC ÁTMENETILEG NEM MŰKÖDIK
Ez meg mi a szar?
Nem ő pisált tegnap az állomásnál?
- Nem, az nálad is alacsonyabb volt. - Fogd be!
Tűnés, csövi! Ez a mi tűzünk.
- Nem verünk meg. - Vidd a cuccod! Menj!
Szedd a holmid, és húzz el!
Bevetted?
- Éhes vagyok. - Igyunk egy sört?
Jó ötlet.
Megkérdezem újra.
NÉV: LOH KIWAN
Ő a maga fia?
Nem.
Nem a fiam.
Lee őrmester!
Ez a hölgy Choi, a tulaj távoli rokona.
Maga meg kicsoda?
Nem emlékszik rám?
Én vittem haza Choi feleségét, mikor a minap betintázott.
Amúgy Choinak nagyon eszes a fia.
Felvették a pekingi egyetemre.
Choinak sosem ment a tanulás. A legrosszabb tanuló volt az osztályban.
Azt hiszem, a fia nem rá ütött.
Anya!
Hé!
Megállni!
Anya, erre!
Kapjuk el őket!
Állj!
Az istenit!
Erre, anya!
Erre gyere!
Gyorsan, anya!
Anya!
- Nagybácsi, segíts! - Mi történt?
- Anya! - Nyisd ki a szemed!
Guruljon odébb!
Kiwan…
Maradj életben!
Menj el egy jobb helyre, és élj tovább!
Élj büszkén…
a saját neveden!
Menj…
és élj jól!
Ne mondj ilyeneket!
Ne beszélj butaságokat! Szedd össze magad!
Menned kell. Most!
Vigyázok anyukádra. Siess, menj el!
Segítsen, uram!
Ha nem mész, mind meghalunk! Indulj!
Menj!
Gyerünk! Indulj már!
- Azt mondtam, menj! - Utat!
Menj!
Félre az útból!
Siess!
Mozgás!
Nem beszél sem angolul, sem franciául.
Kaphatnánk egy tolmácsot?
Rendben.
A schaerbeeki rendőrőrsről telefonálok.
Ön Marie Lee felügyelőtisztje?
Marie-t lopással gyanúsítják.
Tartsa!
Hölgyem?
Nem kell jönnöd.
Csak küldd el a pénzt!
Baszki!
Hányszor mondjam, hogy ne gyere?!
Elnézést, elvtársnő.
A pénztárcám. Hol van?
Nem tudom.
Nem emlékszem.
Ne haragudjon!
Kérem.
Próbáljon visszaemlékezni!
Nem költötte el az összes pénzt, ugye?
De igen.
Szerinted félretettem?
Az a pénztárca…
az egyetlen dolog…
ami anyám után maradt.
A pénz, amit elloptál,
a fizetség…
anyám holttestéért.
Onnan volt a pénz.
Itt egy jegy Belgiumba holnapután reggelre.
Bácsikám…
honnan szerezted ezt a pénzt?
Eladtam anyád holttestét.
A kórháznak.
Eladtad az anyukámat?
Ezt meg hogy érted?
Bácsikám…
Anyád akarta így.
Megmondtam neki, hogy ennyit ér az élete, és odaadtam a pénzt.
És örökre lehunyta a szemét.
Ez a pénz az édesanyád.
Engedj el, nagybácsi!
Eressz el!
Hagyj békén!
- Hagyjál! - Te jó ég!
Eressz!
Nagybácsi, kérlek!
Te hülye!
Nem azt mondta anyukád, hogy maradj életben?!
Tovább kell élned,
hogy életben tartsd anyád lelkét.
Érted már?
Ha nem akarod, hogy hiábavaló legyen a halála,
akkor menj, és élj tovább!
Mondd, hogy érted!
Felelj, ha kérdezlek!
Válaszolj…
Kiwan, kérlek, válaszolj nekem!
Mondj már valamit!
Kiwan!
Anya!
Visszaadom.
De cserébe…
mondd azt nekik, hogy csak 30 dollárt loptam el!
Hogy nem sül le a bőr a képedről!
Arra kérsz, hogy hazudjak?
Volt már ügyem.
Ötszáz dollár felett börtönt kapok.
Miért mentsek meg egy tolvajt a börtöntől?
Ha engem lesittelnek, mi lesz a pénzeddel?
A pénztárcáddal?
Segítene igazolni a fiatalember személyazonosságát és a pontos összeget?
Jó.
Rendben.
Egy pillanat. Adom.
Igen, halló?
A nevem Loh Kiwan.
Igen.
Körülbelül…
harminc dollár volt.
Jó.
Köszönöm.
Gyerünk!
Menj haza! Holnap visszaadom.
Sem otthonom, sem időm. Most add vissza!
Ma megkeresem, és holnap visszakapod.
Miért is hittem egy tolvajnak?
Mutasd, merre!
Marie!
Elnézést, én az apja vagyok.
Hallom, maga északról jött.
Ez nem túl sok…
- Mit csinálsz? - Nyugi!
Maradj nyugton!
Nem sok…
Marie!
Megint játszod a rendes embert!
Beszélnünk kell.
Nincs mit mondanom.
Mi van? Gyere!
Várj meg itt!
Mi? Te talán várnál a helyemben?
- Veled megyek. - Baszki!
Tíz perc, és jövök.
Adjanak még egy kis időt!
Bazmeg! Mondtam, hogy ne mocorogj!
Folyton leesik az alma.
Megjöttél, Marie.
Mit tegyek, hogy ne lőjem szét ennek a firkásznak a fejét?
Adjanak még időt!
Nem jó a testtartásom?
Szerintetek?
Sokáig vársz.
Ne vegyél levegőt három másodpercig, és lőj!
Három másodperc?
Tesszük a dolgunkat.
Én előkészítem a célpontot,
ti elintézitek.
Add vissza a tegnapi tárcát és a pénzt!
Kiszámítható vagy, Marie.
De nagyon édi.
- Engedj! - Te kurva!
Hagyjatok magunkra!
Tudtam, hogy visszajössz.
Ezt loptad, ugye?
Semmi közöd hozzá.
Ne lopással törleszd az adósságod!
Dolgozz nekem! Úgy könnyebb.
Mondtam, hogy azt nem.
Ebben én döntök.
Szerdán. Páros meccs a hollandok ellen.
Ha nyersz, visszaadom a pénzt. És a tárcát.
Mondd nekik, hogy 25 méteren!
Ötvenet akarnak majd, de ne menj bele!
Oké.
Gyere!
Hé, hol a pénztárcám?
Ma nem sikerült. Jövő héten visszaadom.
Hazudsz, mi?
Megint át akarsz ejteni?
Nem hazudok.
A barátomnál van.
Hé!
Tele vannak lóvéval. De gyávák.
Mint te?
Fogd be!
Mi a szar?
- Te ki vagy? - Adjátok ide a pénztárcámat!
A pénztárcámat!
Kopj le!
Menjünk!
- Gyere! - Összeilletek.
Mi ez a felfordulás?
Nem mentél el?
Te vagy az.
A barát, akit a lány említett.
Na, gyere!
Beszélgessünk!
Hagyjatok!
Tűnj innen!
Figyelj! Ha nem mész el, kinyírnak.
Ennek semmi értelme.
Hagyj békén!
Megígérem, jó?
Visszaszerzem a tárcádat.
Gyere be!
Külföldön vagy megőrzöd a hidegvéred, vagy téged tesznek hidegre.
Érted?
Még te beszélsz?
Mikor jöttél ide?
Még kicsi voltam.
Mikor halt meg?
Az anyukád.
Tavaly december 2-án.
Éjjel 2 óra 15 perckor.
Gondolom, ott keményebbek a telek.
Az én anyukám is télen halt meg.
Van valami kereseted?
Üvegeket gyűjtök, és kukázok.
Elég a túléléshez.
Lopni nem loptam, mint egyesek.
Szerezz melót!
Egy szellem vagyok. Mégis ki alkalmazna?
ILSIM
Menj el ide holnap!
Egy koreai munkaközvetítő. Mondd, hogy Lee Youn-sung küldött!
Lee Youn-sung?
Találkoztatok a rendőrség előtt.
Mármint az apáddal?
Miért nem mondhatom, hogy te küldtél?
Az én nevemmel semmire sem jutsz.
Az a helyzet…
hogy ha az apád nevét említem…
akkor sértés így megjelennem ott.
Öltözz át!
Mindjárt más.
Mikor kell visszaadnom?
Tartsd meg!
Úgysem hordja senki.
Kell még ruha? Van.
Nem, jó lesz így.
Nehogy visszamenj a rohadékhoz, aki ezt tette az arcoddal!
Csak egy aljas ember üt meg egy nőt.
És ő sosem fog megváltozni.
Rendben.
De tartsd be, amit ígértél!
NÉV: CHOI RYUK-MYUNG
„Choi Ryuk-myung”?
Igen.
Mától ez a neved.
Az észak-koreaiak nehezen kapnak itt munkát.
Az üzemben koreai származású kínaiként leszel bemutatva.
Értem.
Köszönöm szépen.
Ugyan, nincs mit.
Megjött a pénz, amit küldtem?
- Meglesz a pénz. - Szia!
- Le kell tennem. - Seon-ju segít, ha kell.
Ő tényleg kínai-koreai.
Rendben, uram.
Vigyázz a srácra!
Ki hozta ide ezt a pöcsfejet?
Elvtársak, én még itt vagyok!
Kérem, nyissák ki!
Elvtársak! Én még idebent vagyok!
Elvtársak, nyissák ki az ajtót!
Ezzel a gombbal nyithatod ki az ajtót.
A zölddel. Világos?
Vissza!
Dolgozzatok!
Mit mondott?
A seggfejek fogadtak, mennyi idő, mire kijutsz.
Ne is törődj velük! Szívatják az újoncokat.
Gyerünk, dolgozz!
Igenis, asszonyom!
Hát nem dühítő?
A seggfejek, akik fogadásból a fagyasztóba zárják az újoncokat,
a legeslegalsó szinten állnak.
Mi az? Nem akarsz lopott húst enni?
Miért lopja a húst,
ha fizetést kap?
Ide figyelj! Ez a pici szoba havi 200 euró.
A busz 50, és a szemetek 30-at kérnek a ruhamosásért.
Még szép, hogy lopjuk a húst.
A férfiak nem tudják hova elrejteni, de a melltartókba senki sem néz be.
Azok a nők, akik nem lopnak húst, ostobák.
Miattuk csinálom.
Ő ott középen egy igazi rosszcsont.
Sokra viszi még a kissrác a kopasz fejével.
Kislány.
Többször műtötték az agyát.
De nincs baj.
Idén lesz az utolsó műtétje.
Két év múlva befont hajjal viszem iskolába.
Remélem, így lesz, elvtársnő.
Edd csak meg, mielőtt kihűl!
- Maga miért nem eszik, elvtársnő? - Én?
Már herótom van a hústól.
És ne elvtársnőzz engem!
Úgy beszélsz, mintha még mindig ott élnél, ahonnan elszöktél.
Hölgyeim és uraim!
Máris kezdődik a mai nap fénypontja,
a női összecsapás.
A külföldi versenyzőnk a hollandiai Loosduinenből érkezett.
Köszöntsük Juliát!
Ellenfele a korábbi válogatott, belga céllövőnk: Marie!
A meccs a gyakorlólövések után kezdődik.
A fogadás egy perc múlva zárul.
Ha még nem fogadtak, kérem, siessenek.
Mi a baj, Marie?
Ez mi?
- Vártál, amíg edzésre megyek? - Add ide…
Eutanázia?
Vagyis anyu…
Anyu nem meghalt…
Megölted.
Nem erről van szó. Mindent megmagyarázok, jó?
- Gyere! - Miért hazudtál nekem?
- Miért nem mondtad el? - Anyád úgy gondolta…
nehéz lenne elfogadnod…
Ne használd őt kifogásként! Mondd el az igazat!
Ha tudtam volna róla, megakadályozom.
- Ezért vártál, amíg elmegyek. - Nem, egyáltalán nem!
Marie, félreérted.
Figyelj…
Adj öt percet!
Csak már rég nem lőttem.
A nagyim sem remegne ennyire.
Hölgyeim és uraim, ez volt a negyedik sorozat.
Lehetetlen megjósolni az eredményt.
Vajon megvan a győztesünk, vagy szükség lesz egy döntő sorozatra?
Itt vannak Marie eredményei!
Negyvennyolc pont!
Döntetlen!
Négy, három, kettő, egy.
A fogadás ezennel lezárult.
Marie!
Bírja ezt a nyomást, és győzedelmeskedik ma este?
Figyeljük!
Rendben. Lássuk Marie eredményét!
Tíz egész négy!
Mindössze kéttized ponttal!
Marie nyert!
Micsoda rendkívüli koncentrálóképesség! Tapsoljuk meg Marie-t!
Igen!
Mondtam, hogy győzöl!
Láttad, milyen képet vágott Gerd? Teljesen elvarázsoltad.
Még nem kéri vissza a befektetését.
Beszélj vele!
Nem érek rá.
Nem tudod, ki ő?
Tíz évembe telt ide csalogatni.
Szükségünk van rá a bővítéshez.
Nyertem. Mit akarsz még tőlem?
Akkor szia!
Éhes vagy?
Már ettél?
Igen?
Kölcsönkérhetném azt az izét?
- Hús is kell? - Igen.
Köszönöm.
Elvtársnő!
Most meg mi kéne?
Töndzsang.
Evőeszköz?
És hoztam pár tányért is azért.
Elmosva add vissza!
Köszönöm.
Gyere, ülj le!
Nem nagy szám, de együk meg, amíg meleg!
Ennyi mindent vásároltál?
Nem vettem. Összeszedtem.
Nyugi! Nem dzsuvás a kaja.
Kora reggel sok a maradék áru az Északi pályaudvar melletti piacon.
Mindennap odamegyek, és begyűjtök ezt-azt.
Most mennem kell.
Rendben.
Nem muszáj kikísérni.
Nem gond. Sötét van odakint.
Ez mi?
Este kilenc óra.
Megy egy kört a fazon, és teát oszt. A legtöbben itt kínaiak.
Akkor fogadd el a teát!
Várj! Várj egy picit!
Elkattan, ha megtudja, hogy vendégem van.
Mit csináljunk?
Elég.
Rendben. Bújj vissza!
Várj!
Hol van az a vidéki suttyó?
Korán lefeküdt.
Hogy aludjak ilyen zajban?
Lehetne halkabban?
Átkozott spiné!
Indul a felvétel.
Ez a kép 1997-ben készült.
Édesanyám egy delegáció tagjaként Phenjanba utazott
a munka ünnepére.
Itt együtt vagyunk
a Kim Ir Szen téren.
Ezt a képet csatoljuk a bizonyítékokhoz.
Beszkenneljük és visszaadjuk.
Megkerestük a jencsi Csöunszem Kórházat, amit ön az első interjú során említett.
A kórház arról tájékoztatott minket,
hogy semmilyen körülmények között nem vásárol vagy árul holttesteket.
Az ilyen ügyletek titokban zajlanak.
Egy kórház sem ismerné be.
Akkor máshogy kell bizonyítania az állampolgárságát.
Nem tudjuk megerősíteni, hogy ön Észak-Koreából érkezett.
Jóságos ég!
Mindent elmondtam maguknak.
Azt hiszik, az egészet kitaláltam?
Az eredeti állítását, miszerint az édesanyja holttestét eladták,
sajnos nehéz bizonyítani.
Továbbá annak a bizonyítása is nehéz,
hogy ön észak-koreai disszidens.
Ha a benyújtott két fényképet nem fogadják el bizonyítékként,
akkor önt visszatoloncolják Kínába, Loh úr.
Visszatoloncolnak?
Zsír maradt a húson. Vágd le rendesen!
Elvtársnő,
honnan tudja, hogy észak-koreai vagyok?
Egyszerűen hallom a beszédeden.
Az Északkelet-Kínából származó koreaiak nem úgy beszélnek, mint te.
Seon-ju elvtársnő…
Nem érdekes.
Fejezd csak be a mondatot!
Bökd ki!
Gyerünk, Kiwan!
Tanúskodna mellettem pár dologban?
Kéne valaki a tárgyaláson.
Hát persze. Nem nagy ügy.
Tényleg?
Komolyan?
- Igen… - Ja, oké.
Hamarosan műtik a legkisebb gyerekemet.
És ugyebár jótett helyébe jót várj.
Köszönöm.
Ha kapok menekültkártyát, azt önnek köszönhetem.
Úgy háláld meg, hogy veszel nekem halat!
Ennyi hús után szívesen ennék valami halfélét.
Rendben.
- A söröm! - Sajnálom.
Mit csináltál a sörömmel?
Hé!
Kiverte a kezemből a sört.
Mit képzelsz te magadról?
- Mi az? Nincs pénzed? - Add vissza!
Húzz a francba!
Takarodj haza!
Fizesd ki a sörömet! Fizesd ki!
Menj innen!
Hé!
Ide!
- Segítség! - Itt vagyunk!
Itt vagyunk! Te takarodj!
Itt vagyunk!
Látták? Megtámadta a férjemet!
Segítség!
Segítsenek!
Hívjanak mentőt!
Mondtam, hogy nem megyek. Ne hívj!
Marie,
ajánlottál valakit Ilsimnek?
Miért kérdezed?
Rávetette magát a férjemre, és megtámadta…
Következő!
Loh Kiwan, tegnap tartóztatták le.
Ön rokon vagy ügyvéd?
- Nem. - Akkor nem találkozhat vele.
Kérem! Gyors lesz.
Nem szabad.
Mi fog történni vele?
Ha három napon belül nem fellebbez, visszatoloncolják a szülőhazájába.
Vagy óvadék ellenében kiengedhetik.
- Baszki! - Nyugodjon meg!
Ez egy rendőrőrs.
Hé!
Maga most viccel?
Azt hiszi, ez vicc?
- Nyugalom… - Nem fejeztem be.
Ha őt visszatoloncolják, azzal a halálba küldik.
Ez talán semmiség? Maguknak ez rendben van?
Marie!
Hé!
Menj csak! Nekem dolgom van.
Ő egy ügyvéd, akit jól ismerek.
MARC LEE ÜGYVÉD
Hallom, még vizsgálják a menekültstátuszodat.
Ő biztosan tud segíteni.
Köszönöm szépen, uram.
Akkor…
Kérnék egy szívességet.
Hogyne. Mondja csak, uram!
A lányom…
labilis, és bármikor összeomolhat.
Valaki megbízhatóra van szüksége,
nem olyanra, aki ugyanolyan bizonytalan, mint ő.
Uram, én…
Nem akarom, hogy találkozzatok.
Jut egyáltalán időd másra is,
mint hogy megkeresd itt a kenyérrevalót?
Loh úr!
Lee úr!
Készen áll?
- Igen. - Akkor menjünk be!
BRÜSSZELI TÖRVÉNYSZÉK
Két hónapja az első beszélgetésen Loh úr olyan információkat közölt,
amelyekről csakis egy észak-koreai lakosnak lehet tudomása.
A kérelmét mégis elutasították bizonyítékok hiánya miatt.
Kérem, válaszoljon a bizonyítékok állítólagos hiányára.
A kórház, amelynek Loh Kiwan állítólag eladta az édesanyja holttestét,
tagadta, hogy ez megtörtént volna.
A vizsgálatunk alapján a benyújtott fényképek
Phenjanban készültek,
de ezeket akár kínai turistaként is fotózhatták ott.
Ennélfogva a benyújtott bizonyítékokat
elégtelennek ítéljük meg Loh úr állampolgárságának igazolásához.
Továbbá Loh úr azt állította, Jencsiben élt,
miután disszidált Észak-Koreából.
A saját nyomozásunk nem erősítette meg ezt az információt.
Jelen vannak a tanúk?
Loh Kiwan úr önéletrajzában
kínai név és állampolgárság szerepelt. Ezért Loh urat minden gyanú nélkül
kínaiként mutattam be az üzemben.
Loh Kiwan úr saját maga kijelentette, hogy koreai származású kínai?
Igen, ezt mondta.
Uram…
Csendet!
- Rendet a tárgyalóteremben! - Elnézést. Loh úr!
Kim Seon-ju asszony! Kérem, jöjjön ki tanúskodni.
Kim Seon-ju asszony, ön Loh Kiwan úrral dolgozott.
Tudott arról, hogy Loh úr menekültstátuszért folyamodott
mint észak-koreai disszidens?
Igen, tudtam.
Sokszor látom, hogy a kétnyelvű, kínai-koreai honfitársaim
menekültstátuszt kérnek a letelepedési segélyekért,
észak-koreai disszidensnek beállítva magukat.
Szerintem Loh Kiwan esete ugyanez.
A tanú tudja Loh Kiwan úr kínai nevét?
Choi Ryuk-myung,
kínai kiejtéssel Cuj Liming.
Choi Ryuk-myung.
Nem ez a nevem.
Miért tette ezt velem?
Árulja el, elvtársnő!
Tudnom kell az okát.
Maga mondta…
hallatszik a beszédemen, hogy észak-koreai vagyok.
Halljam, elvtársnő!
Mondjon már valamit!
- Mit csinálsz? - Elvtársnő!
Kiwan!
Elvtársnő!
Miért…
Miért tette ezt velem?
Kiwan…
Kiwan, tedd azt le! A kezed…
Mi van?
Itt hagytál valamit?
Nem.
Csak…
Ne gyere ide hívatlanul!
Készülj a következő meccsre!
Gerdnek válaszolnia kell, befektet-e.
Ezt akartad elmondani?
- Egy edző törődik a játékosával. - Kémkedsz utánam?
Mondtam, hogy lejöttem róla.
- Nincs rá szükségem. - Múltkor nem így tűnt.
Az a disszidens. Felőlem dughattok naponta tízszer.
De ne tűnj el előlem!
Maradj elérhető!
Ennyit kérek.
Megértetted?
INGYEN
Gerd hárommillió eurót tett fel rád.
Ha ezt megduplázzuk, kifizetjük az adósságunk felét.
Megbundáztam a meccset. Nem veszíthetsz.
Csak érezd jól magad!
Fej fej mellett!
Chloe utolsó lövése!
GYŐZTES: CHLOE
Elhibázta a célt.
Ez kész katasztrófa! Mi történt?
A hihetetlen tévesztés miatt Chloe a győztes!
Kérem, nyugodjanak meg!
Hova-hova?
Várnak valahol.
Nélkülem nem viszed semmire! Semmire!
Nem.
Tévedsz.
Az istenit!
Kiwan!
Hallgass meg, Kiwan! Kérlek!
Megkeresték Ilsimet a menekültügytől a tárgyalásod előtt.
Megfenyegették, hogy bezárják az üzemet, ha hamisak a papírjaid.
Kim úr ötlete volt, hogy valljunk téged kínai-koreainak.
Azt mondta, különben nem hosszabbítja meg a vízumomat.
Nem tehettem mást. Ki kell fizetnem a kislányom műtétjét.
Nem tartotta a szavát a rohadék…
Most mit mondjak?
Hogy sajnállak, vagy mi?
Nem. Dehogy!
Csak bocsánatot akartam kérni.
Elkaptak vízum nélkül, és kitoloncolnak.
Kínába utazom a gyerekeimhez.
Kétlem, hogy valaha is visszatérek ide,
ezért jöttem el hozzád.
Nagyon sajnálom,
Loh Kiwan elvtárs.
Egy angliai disszidenscsoport segítene.
Azt mondták, nyilatkozatot tesznek, és eljönnek a tárgyalásra.
Így hihetőbb lesz az ön vallomása.
Harcolni kell a végsőkig, nem?
De.
Kér valamit inni? Gyümölcslevet, kávét?
Köszönöm, igen.
LEE JEONG-JU EMLÉKÉRE
LÁNYA: LEE MARIE
Te mit keresel itt?
Tudva, milyen nap ez, úgy tűnt helyesnek, hogy eljöjjek.
Segítek, amiben tudok, uram.
Három éve már, hogy meghalt a feleségem.
Valószínűleg ez lesz az utolsó megemlékezés.
Jövő évtől…
MEGEMLÉKEZÉS
…csak a család gyűlik össze,
hogy megemlékezzünk a feleségemről…
Marie!
Micsoda tömeg!
Marie…
Aha!
Elbeszélgettek egy halottról, miközben tömitek a pofátokat.
Ennek mi értelme?
Gyászoljatok egyedül!
Minek megemlékezőbulit tartani?
Miért?
Félsz, hogy a szemedre vetik, ha nem csinálsz ilyeneket?
Hagyd abba!
Hagyjam abba?
Mit hagyjak abba?
Kérlek! Fejezd be!
Egész nap azon agyalok, hogyan cseszhetem el jobban az életemet.
Tedd azt le!
Máskülönben…
már rég halott lennék. Tudod?
Jól van. Tedd azt le!
Te hagyd abba, bazmeg!
Kurvára nem fogod megmondani, hogyan éljem az életemet!
Megértetted?
Marie, nyisd ki az ajtót!
Marie!
Tökre imbolyog a padló!
Mindjárt behányok.
Ez kicsoda?
Mi? Mi történik?
Te mikor kerültél ide?
Mi a szar?
Megőrültél?
Marie!
- Add ide! - Engedj!
Eressz!
A rohadt életbe!
Mi a faszt csinálsz? Kinek képzeled magad?
Marie! Elég!
Meg akarod ölni magad?
Dehogyis!
Ha meghalok, nem drogozhatok.
És ez olyan jó!
De ha te meg akarsz dögleni, ne tartsd vissza magad!
Hé!
Add azt ide!
Add ide!
Hé, Loh Kiwan!
Hahó!
Mi a baj? Köpd ki!
Hé!
Gyerünk, köpd ki!
Köpd már ki!
Gyerünk!
Köpd ki!
Nicky, nyisd ki!
Nyisd ki! Nicky!
Siess! Add ide!
Add ide! Gyorsan!
Könyörgök…
Loh Kiwan!
Hallasz?
Te aztán… nem vagy semmi.
Mi olyan jó…
ebben a cuccban?
Majdnem kinyiffantál, tudod?
Sajnálom.
Utálsz, mi?
Amiért múltkor elküldtelek.
Sokat kiabálsz,
de nem vagy rossz ember.
Sejtettem, hogy okkal csinálod.
Marie…
ha megint drogozol…
ugyanezt fogom tenni újra és újra.
Ha még egyszer megpróbálod kinyírni magad,
bárhogy, de megmentelek.
Ha kell, tűzbe ugrom érted.
Megértetted?
Ez mi?
Anyu kedvenc virága.
Gyönyörű.
Itt meg mi történt?
Mikor eljöttem Észak-Koreából, és Jenpienben bujkáltam…
egy borotvapengét hordtam az ingujjamba rejtve.
Miért?
Elhatároztuk: ha elkapnak minket,
akkor inkább az öngyilkosság, mint a visszatoloncolás.
Anyámmal egyforma hegeink voltak a bal csuklónkon,
mert állandóan magunknál hordtuk a pengét.
Marie,
tudod…
belekeveredtem egy verekedésbe,
és keresett a rendőrség.
És ezért…
anyunak kellett eltartania, amíg bujkáltam.
Végül…
miattam halt meg az anyám.
Egy olyan ember, mint én…
megérdemli, hogy boldog legyen?
Én sem érdemlem meg a boldogságot.
De most…
mégis nagyon boldogok vagyunk.
Nem érdemeljük meg a boldogságot…
de már megkaptuk.
Marie, ez…
nem túl flancos?
Nem baj, ha flancolsz.
Mint az itteniek.
Csinos!
- Ne csináld! - Te ne!
- Csókolj meg! - Loh úr…
Lee úr!
Ez Jencsiből jött.
- Értem. - Jobb, ha elolvassa.
Köszönöm.
Elnézést!
KIM SEON-JU
Nyisd ki!
Az elmúlt pár napban az összes újsághoz elmentem Jencsiben.
Elkértem tőlük a tavaly télen megjelent lapszámokat.
A gyerekeknek és nekem fekete lett az ujjunk a sok lapozgatástól.
Ezt a cikket a legkisebb, kopasz lányom találta,
aki nemrég tanult meg olvasni.
Egyből tudtam, hogy rólad szól.
HALÁLRA GÁZOLTAK EGY ÉSZAK-KOREAI DISSZIDENST
Loh Kiwan elvtárs,
nem kérem a bocsánatodat cserébe.
Csak azt remélem, hogy büszkén élsz majd a saját neveden,
ahogy édesanyád kérte tőled.
- Ő is itt van. - Rendben.
Gi Soon asszony!
Jó napot, ügyvéd úr!
- Jól van? - Igen.
Örülök, hogy látom.
- Köszönöm, hogy eljöttek. - Nincs mit.
Bemutatom Loh Kiwan urat.
Jóságos ég!
Elolvastam az újságja összes lapszámát, Gi Soon asszony.
Azt a sok sületlenséget? Édes istenem!
Dehogy! Sokszor elsírtam magam olvasás közben.
Azért írok, hogy örömet szerezzek.
Gyere az irodába!
Nem érek rá.
Tudod, mennyit buktam a meccsen, szóval ne pofázz!
Tényleg azt hitted, hogy elengedlek?
Ez az utolsó lehetőséged.
Azonnal gyere ide!
Vagy lyukas lesz a barátocskád buksija.
Köszönöm.
Ön annyi mindent átélt!
Elnézést.
Bocs, de haza kell ugranom.
Mi a baj?
Elfelejtettem, hogy ma jön a vízvezeték-szerelő. Odakint vár.
Visszaérek a tárgyalás vége előtt, szóval kitartás, jó?
Rendben. Siess vissza!
Oké. Később tali.
Ezennel megnyitjuk a második tárgyalást
a Belga Királyság kontra Loh Kiwan ügyben.
Ez az újságcikk egy jencsi lapban jelent meg
tavaly december 5-én.
Egy Észak-Koreából disszidált nő haláláról szól,
akit elgázoltak.
A cikkben szereplő baleset leírása megegyezik azzal a vallomással,
amelyet Loh úr az első beszélgetésén tett.
Az általa benyújtott kép az édesanyjáról és a cikkbeli fotó megfelelnek egymásnak.
Loh Kiwan úr, kérem, tegyen tanúvallomást.
A nevem Loh Kiwan.
Ne érj hozzám!
Mondd a következő meccs feltételeit, és felkészítem a lányt.
Mi folyik itt?
Nem szükséges.
Ezt hogy érted?
A lány…
Nem csak egy szezonra kell nekem.
A játékost akarom az adósságodért.
Szándékosan mellélőtt, és neked annyi.
Nem egy ilyen, kisstílű helyen kéne kallódnia.
Túl profi hozzád.
Neki is jobb lesz úgy.
Mondd el, Cyril!
A kurva anyádat!
Hogy merészeled?
Loh Kiwan úr tavaly decemberben folyamodott menekültstátuszért
mint észak-koreai disszidens.
Egy hónappal később kínai állampolgárként keresett munkát.
Erre a bizonyíték az ügyirat harmadik oldalán található.
Ezenfelül…
Uram, kérem, üljön le!
Mi a baj?
Mennem kell.
Sajnálom.
Uram! Kérem! Üljön vissza!
Hozzátok a pénzt a széfből, és legyetek résen!
- Mások is jönnek. - Rendben.
Sietnünk kell, Marie.
Mások is jönnek Berlinből.
Miről beszélsz?
Hát nem érted?
Az én emberem vagy.
Vagyis téged is célba vesznek.
Gerd rabszolgája lennél, vagy mellettem adod meg a tartozásod?
Cyril,
miért csináltad ezt?
Miért?
Azért, bazmeg, mert…
beszéltem a hollandokkal. Gerd nekik is az ellenségük.
Gyűlölik. Adnának egy helyet Amszterdamban. Nekünk. Egy fogadóirodát.
Nagy lehetőség a számunkra.
Csak a miénk lenne.
Szörnyeteg vagy!
Szörnyeteg vagyok?
Az elkúrt világ tett azzá. Ezt akarod hallani?
Ezt akarod hallani tőlem?
Marie!
Balfasz!
Hagyd abba!
Tűnj innen!
Hagyd békén!
Elég!
Marie!
Lőj, Marie!
Három másodperc, emlékszel?
Menjünk!
Marie!
Gerd meghalt.
Értem. Megkeresem a lányt, és elhozom Berlinbe.
Hol van a lány?
Menjetek a picsába!
Marie!
Mit tettek?
Mondd el!
Marie!
Nagyon figyelj!
El kell menned az országból.
Csak így menekülhetsz el előlük.
Nincs más megoldás.
Hívjuk fel az apádat!
Kell az útleveled és pénz.
És te?
Velem kell jönnöd.
Kérlek.
Nekem nincs jogom itt élni…
de nincs jogom elmenni sem.
Jól tudod.
Igen.
Megint mindent elcsesztem.
Pedig végre jól alakult az életünk.
Nem cseszted el.
Az időt, amit együtt töltöttünk, nem lehet elvenni. Az nem tűnhet el.
Tudom, szerinted talán hülyeség…
de életem legjobb húzása volt, hogy elloptam a tárcádat.
Akkor…
fel akartam adni mindent.
De az, hogy láthassalak újra…
hogy még egyszer beszélhessek veled…
erőt adott nekem.
Mikor az apád…
szólt, hogy nem láthatlak többé…
a szavai összetörték a szívemet.
Képtelen voltam megszólalni.
De aztán megfogadtam…
hogy olyanná válok…
akire rábízhatod magad.
Ígérem, hogy így lesz.
És aztán megkereslek.
Újra találkozunk…
és boldogok leszünk együtt.
Menjünk!
Ülj be hátra!
BRÜSSZELI REPÜLŐTÉR
Rendben.
Akárhova is mész, hívj fel, amint odaérsz!
Kiwan…
Az a fiú…
jó embernek látszik.
Ezt túl későn vettem észre.
Sajnálom.
Egyszer úgy tettem, mintha nem hallottam volna…
hogy anya hív a csengettyűvel.
Tényleg nem akartam, hogy fájdalmai legyenek.
De ugyanakkor…
azt kívántam, bárcsak eltűnne.
Mindkettőt akartam.
És ezt talán anya is tudta.
Azt hittem…
ezért hagyott itt így.
Miért nem ébresztettél fel?
Annyit kérek…
hogy engedj el!
Már beszélni sem tudok.
Csak fekszem, és várom, hogy eljöjjön a halál.
Utálom.
Jeong-ju…
Nem hagyhatom…
hogy neked és Marie-nak ezt kelljen átélnetek.
Én sem bírom tovább.
Kérlek, segíts, hogy Marie sohase tudja meg…
hogy az anyukája elhagyta…
és az apja beleegyezett ebbe.
Így a mi kis Marie-nkat…
nem gyötri majd a bűntudat…
hogy hagyta meghalni az anyukáját.
Sajnálom, hogy ellöktelek magamtól, apa.
Köszönöm.
Készen állsz?
Menjünk!
Miattunk ne aggódj!
Csak magadra vigyázz, jó?
Most miért sírsz?
Emiatt nem érdemes pityeregni.
Mi még…
egy közös képet sem csináltunk.
Annyi hely van, ahol nem jártunk…
és annyi mindent nem csináltunk!
Marie!
Te és én…
elmegyünk majd Madagaszkárra.
Nézd!
Azt nézd!
MADAGASZKÁR
Te és én
elutazunk oda,
és megnézzük azt a fura fát.
Aztán…
elmegyünk Görögországba, Marokkóba és Törökországba.
Együtt
elutazunk a világ minden szegletébe,
amíg el nem kopik a cipőnk talpa.
Jó?
Hogyan engedjelek el, ha így sírsz?
Szeretlek!
Indulnod kéne.
EGY ÉVVEL KÉSŐBB
LOH KIWANTÓL
Úgy tudtam eljutni idáig, hogy tettem magamnak egy ígéretet.
Christelle Conil?
Azt, hogy kibírok minden pokoli dolgot…
Három főre?
…ami itt fogad.
Teljes erőmmel azon voltam, hogy jogom legyen ebben az országban élni.
És sikerült fellépnem a legalsó lépcsőfokra.
Jól tudom…
hogy amint kiteszem a lábam ebből az országból…
a megszerzett jogom elvész.
Kiwan,
mindig is remekül állt neked a kék.
Jól nézel ki.
Vajon képes lennék ismét végigcsinálni az egészet,
újra felépíteni egy homokvárat?
Százszor feltettem magamnak ezt a kérdést.
És a válaszom:
igen.
Szívesen megismételném.
Láthatnám az igazolványát?
TARTÓZKODÁSI ENGEDÉLY - LOH KIWAN
Köszönöm.
A visszaútra is kér jegyet?
Nem.
Csak oda.
Végül megértettem,
hogy amire igazán vágytam,
nem az itt élés joga,
hanem az a jog, hogy elmehessek.
A NEVEM LOH KIWAN
A feliratot fordította: Gelléri Péter