ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ.
ДЕТАЛІ ЗМІНЕНО З ХУДОЖНЬОЮ МЕТОЮ.
ЗБІГИ ІМЕН І ПОДРОБИЦЬ ВИПАДКОВІ.
МАГІЧНИЙ РЕАЛІЗМ - ЦЕ КОЛИ В ЧІТКІ Й РЕАЛЬНІ ОБСТАВИНИ
ВТРУЧАЄТЬСЯ ЩОСЬ НЕЙМОВІРНЕ,
ТЕ, У ЩО ВАЖКО ПОВІРИТИ.
НЕДАРМА МАГІЧНИЙ РЕАЛІЗМ ЗАРОДИВСЯ САМЕ В КОЛУМБІЇ.
Нині уряд США може слухати всіх і кожного.
Вони знають, де ви, з ким балакаєте,
навіть з ким трахаєтеся, повірте.
Щойно ви ввімкнули мобільник чи комп'ютер, ви приречені...
БОҐОТА, КОЛУМБІЯ 1989
...але у 89-му в Колумбії це було непросто.
По-перше, не було ні Інтернету,
ані мобільників.
Лише супутникові телефони,
але, щоб їх засікти, треба було літати просто над ними.
До того ж такі трубки мали лише справжні багатії:
землевласники, політики...
На наше щастя, наркобарони були багатші за них усіх.
Як справи, Ящірко?
Зустрічаємося ввечері.
Навіть засікши сигнал, ти не знав, кого прослухуєш.
Тому американський уряд розробив програму
розпізнавання голосів наших об'єктів.
Отрута на частоті від 400 до 1700 МГц.
Ви вгадали, GPS теж не було.
Молоте, готуйтеся до захоплення.
А ще ж треба визначити місце перебування об'єкта.
Тож ми трiангулювали сигнали
за допомогою наземних служб.
Так, він у західній частині Моделії.
Соколине Око, як зрозумів?
Є точні координати? Поліція напоготові.
У «Ла Діспенсарії».
Стіл уже замовлено.
Приходь десь опівночі.
Там безліч краль.
Отрута ще не знав, що призначив побачення.
Відбій Молоту.
Покидьок повідомив, куди вирушає.
Молоте, відбій.
Кого нам повідомити? Наркоконтроль?
Так, повідомимо Хав'єра Пенью.
Пенья - придурок. Ліпше іншого.
Без питань.
Той «інший» - я.
Стів Мерфі. Агент наркоконтролю.
Як бачите, я пустив коріння в Колумбії.
Слухаю.
Отрута гулятиме в «Ла Діспенсарії».
Зрозумів.
Опівночі він зустрічається з Ящіркою і рештою.
Гаразд.
Я б радо сам пов'язав Отруту,
але в чужій країні в наркоконтролю зв'язані руки.
Тож я зробив те, що зробили б i ви:
подзвонив копам.
Здрастуйте.
У «Ла Діспенсарії»?
Гаразд.
Здогадайся, хто це.
Твій напарник.
Зробив мені приємний подарунок.
Отруту.
Він знає, як я все облаштую?
Так, звісно.
Він же не дурень.
Мені час іти.
А рахунок мені оплачувати?
Чортів скупердяй.
Якщо вам цікаво, то це й є «придурок».
Хав'єр Пенья, мій напарник.
А це - полковник Каррільйо, шеф відділу розшуку,
який ми допомогли створити, щоб ловити поганців.
О, як він любив наркобаронів!
КАРАОКЕ
Гульня в Червоній Зоні.
Усі туди ходять.
Надто місцеві наймані вбивці.
Колумбійці звуть їх «сікаріос».
-Як справи, синку? -Здоров, брате.
Зайдімо всередину, побенкетуймо.
Отрута був одним з найкращих.
Цей психований виродок убив десятки людей.
Може, й сотні.
Зрозумійте,
я послав би Каррільйо туди, навіть якби Отрута й мухи не прибив.
Я теж не люблю наркобаронів.
Уперед, хлопці!
Зупинимося на Чотирнадцятій і звернемо за ріг.
Ріаньйо, Трухільйо, зі мною через головний вхід.
-Ґальвіс, Сільва, на чорний. -Так, сер.
Зрозуміло? Кидаємо всі сили.
Замочимо цих виродків, так?
Так, сер!
Я зрозумію, якщо ви звинуватите мене в кровопролитті.
Так, я все це влаштував.
Але не поспішайте записувати мене в поганці.
Шановні співвітчизники...
Взяти хоч би Річарда Ніксона.
Уже всі забули, що за нього проголосували 47 мільйонів.
Ми думали, що він хороший хлопець.
А Ніксон думав, що генерал Піночет - хороший,
бо той ненавидів комуняк.
І ми допомогли Піночету прийти до влади.
А Піночет узяв
і вбив тисячі людей.
Мабуть, був не таким хорошим.
ДЕ ВОНИ?
Та часом і поганці роблять щось добре.
ЧИЛІ 1973
Про це ніхто не знає, але 1973-го року Чилі була
найбільшим у світі центром виробництва та експорту кокаїну.
Скільки разів я казав не марнувати кислоти?
Лабораторії в пустелі, безконтрольні узбережжя для відправки товару на північ.
Щоб мати прибуток, треба заощаджувати! Так!
Вас оточено!
Руки вгору! На коліна!
Але Піночет зіпсував свято.
Що це за фігня?
На землю!
Він закрив 33 лабораторії
і заарештував 346 наркодилерів.
Але ж він Піночет, тому...
Він всіх повбивав.
Увага!
Готуйсь!
Цільсь!
Звести гачки!
Вогонь!
Кажуть, коли ядерний голокост знищить світ,
виживуть лише таргани.
Вочевидь, не брешуть.
Кулі оминули Матео Морено на прізвисько Тарган.
І він здогадався прикинутися мертвим.
Того дня його не вбили.
Навпаки, він зірвав джекпот.
Тарган місяцями обкрадав своїх босів.
Тепер він був сам і з ідеальним товаром.
Товаром, який сам створював попит.
Збирай речі, треба тікати з країни.
Довбаний Піночет тут усіх повбиває.
Ти ж не комуніст.
Я гірший за комуніста.
Я наркодилер.
Наркодилер?
Так, наркодилер.
Тоді ми лише досліджували вплив кокаїну
на людський мозок.
Ми мало що знали, але розуміли, що це потужна зараза.
Так матимемо кращі результати, згодні?
Кокаїн діє безпосередньо на центри задоволення в мозку.
Щур вибирав кокаїн, а не їжу і воду,
кокаїн, а не сон,
секс чи навіть життя.
Людський мозок відрізняється від щурячого,
якщо не йдеться про кокаїн.
Тарган знав, що його товар ідеальний.
Треба було знайти відповідний ринок.
Дякую!
А найкращими контрабандистами були колумбійці.
ВІТАЄМО В КОЛУМБІЇ
Він, як Золотоволоска, мав три варіанти.
Слухайте уважно, бо всі три важливі в цій історії.
Брати Очоа: Хорхе і Фабіо, той, що на коні.
Типова родина контрабандистів.
Кмітливі і заможні...
Ваше здоров'я!
На думку Таргана, заможне життя занадто їх розбестило.
Другим потенційним партнером був Хосе Родріґес Ґача,
якого прозвали Мексиканцем за любов до текіли і сомбреро.
Він контролював контрабанду смарагдів.
Жорстокий бізнес, навіть як на колумбійців.
Щоб досягти вершини...
Треба вбивати своїх ворогів.
Партнере, ти що тут робиш?
А часом і партнерів.
Тарган переживав, що цей бізнес зробив Ґачу надто жорстоким.
Тому обрав третій варіант,
на його погляд, ідеальний.
Так, правильно.
Пабло Ескобара.
Людину, яка назавжди змінить моє життя.
Пабло добре піднявся на контрабанді.
Сигарети, алкоголь, марихуана - будь-що!
На той час Пабло вже купив половину поліції Медельїна.
Але був ще УБН - колумбійське ФБР.
Там грали за іншими правилами.
Доброго дня.
Пабло Ескобар?
А де Феліпо?
Феліпо під арештом.
Маячня. Феліпо працює на мене.
Працював. А тепер сидить. Як вам таке?
-Та ти знаєш, з ким говориш? -Стули пельку.
-Я не до тебе говорю. -Охолонь, Ґуставо.
Поважай співрозмовника.
У чому проблема, сеньйоре Хосе Луїс?
Звідки знаєте моє ім'я?
Ви - полковник Хосе Луїс Еррера.
Це Начо Ібарра.
Там Ґарсія...
Лопес...
-І Пінелья? -Так, Пінелья.
-Пінелья. -Так.
Пінелья,
а з Феліпе зараз Есперанса.
Плювати.
Показуйте, що у вантажівках, часу обмаль!
Показуйте.
Скажіть, сеньйоре Ескобар,
ви за кого себе маєте?
Контрабанди навіть не маскуєте.
-Я заплатив за цей привілей, полковнику. -Та невже? Ну-ну.
Де митні декларації?
На телевізори потрібні документи.
Та вилучайте.
Ой, яка біда, сеньйоре Ескобар, ми не голодні медельїнські копи!
-Брате, це не для тебе. -А для кого?
Для Карлітоса.
Для твого сина.
Йому хотілося б мати свій власний телевізор?
Пінелья!
Твоя донька щойно дістала водійське посвідчення?
У нас є крута автомобільна стереосистема.
А у твого друга Лопеса дружина - просто красуня.
-Правда ж? Як намальована. -Еге ж.
Твоя дружина - красуня.
Чому вона досі з тобою?
Їй би коштовності носити, правда?
Може, мої хлопці підженуть подаруночки?
Полковнику, а як там ваша мама?
-Її недавно виписали з лікарні? -Так, їй уже ліпше.
-Чудово, ми раді це чути. -Авжеж.
Сеньйори...
Я скажу вам, хто я такий.
Я - Пабло Еміліо Ескобар Ґавірія.
І в мене всюди є очі.
В Антіокії ніхто й пальцем не ворухне так, щоб я про це не дізнався.
Так, сеньйори. Навіть пальцем.
Колись я стану президентом Республіки Колумбія.
Я заробляю на прожиття укладанням угод.
Тож вам треба або пристати на мої умови,
або змиритися з наслідками.
Гроші...
Чи свинець?
Вирішувати вам.
-Пропускайте. -Чудово.
Йо, Пабло!
-Це Пабло. -Вітаю.
-Радий знайомству. -Матео Морено.
Ні-ні, для друзів - Тарган.
Учора ми дещо обговорювали,
я думаю, на цьому можна добряче заробити.
Поясни.
В Перу я виробляю пасту.
Я беру на себе хімічні процеси і взагалі весь процес виробництва білого порошку.
Потребую допомоги з доставки в Колумбію.
Тепер скажи, скільки це коштує.
У Чилі платять десять баксів за грам.
-Його продають на грами? -Дуже якісний. Покуштуй.
Трохи втягнеш
і за 20 хвилин захочеш ще.
До того ж...
Прискорює травлення. Срачка від нього.
Надзвичайно чистий. Хочете?
Якщо він такий добрий і коштує таких грошей,
то місце у вантажівках знайдемо.
Можемо продавати в Боґоті, Барранкільї, Калі, Картахені.
Станемо багатіями.
-Брате, нагадай, як тебе звати? -Тарган.
Слухай, Тарганчику.
Ти, брате, не бачиш перспективи.
Якщо тут дають десять доларів за грам,
уяви, скільки заплатять у Маямі.
Обожнюю цю пісню.
Родріґо!
Повтори.
МАЯМІ 1979
У ті дні Маямі було раєм.
Пляж, хвилі, дівчата...
У 79-му я переслідував поганців, узутих у шльопанці.
Наркоконтроль! Стояти!
Я був молодим агентом УБН, працював у парі з Кевіном Бреді.
Кевін був неповоротким.
Куди це ти біжиш?
Що це в тебе?
Що це?
Це, друже,
бісове підвищення.
Відсвяткуймо!
Дивися.
Отак!
Зацініть!
Скільки ти мені винен?
Я тобі того тижня позичав.
Авжеж.
Гаразд. Кого оберемо?
Може, оцю?
-Ні. Підколімо його. -Так, розіграймо.
Отам. Бачите?
Біля бару.
-Яка? -Білявка в синьому. Його тип.
-Гаряченька. -Еге ж.
Страйк!
Ну що?
Мерф! Краля на три години.
Поки ти йшов, вона роздивлялася твою дупенцію.
Їла очима!
В дупу ваші жарти. Годі.
Вона тебе очима роздягала, поки ти грав.
Точно, таки роздягала. Весь час.
Це не жарт. Подивися на неї.
-Твій типаж. -Ви про білявку?
Про білявку!
Сексі-штучка, твій типаж!
Кепкуєте з мене?
-А, бляха. Піду. -Зваб її.
-Так. -Якщо вже йдеш, принеси ще пива, гаразд?
Жвавіше.
Диви. Ще й вихиляється.
Як життя?
Я зайнята.
І я така: «Якщо не хочеш, не ходи.
Ніхто не примушує». Тож навіть не знаю...
Так, ці гівнюки мене підкололи.
Але такий фінал мене не влаштовував.
Вибачте. Бачите тих хлопців?
Підкололи мене.
Сказали, що ви роздивлялися мою дупу. Дупу копа? Серйозно?
Ви коп?
Не зовсім. Власне, я з УБН.
Наркоконтроль? Це через вас шмаль дорожчає?
Зробите мені послугу?
Хочу їх провчити.
Дасте свій номер?
А вигаданий можна?
Треба.
Друже, ручка є?
-Вибачте, що втрутився. -Пусте.
Гарного вечора.
Відшила!
А бухло де?
Бухло?
Бухло я забув. Але маю це.
Не можу прочитати. Що тут?
Читайте і ридайте!
Дай сюди.
Скільки ти їй заплатив?
-Це твій почерк. -Не мій!
Я подумав: чорт з ним!
У гіршому разі розбуджу якусь бабцю в Боці.
Слухаю.
То номер не вигаданий.
Я думала, ти здогадаєшся.
Все-таки з УБН.
І тоді я на неї запав.
А як тільки Пабло побачив лабораторії в Перу,
він запав на кокаїн.
Давно не бачилися.
Це мої друзі, Пабло і Ґуставо.
Кави вип'єте?
Так, кави?
Так, давай.
-Пабло, будеш? -Ні.
Точно?
Підприємство невеличке, але високопродуктивне.
Листя розминають діти,
бо в них ніжки маленькі.
Чарівні листочки!
Гас помагає відділяти речовину.
Сірчана кислота - для дистиляції.
Потім усе ріжемо
і змішуємо з бензином.
А потім виймаємо продукт з рідини.
І просушуємо, просушуємо...
Додаємо аміак, отримуємо пасту.
І ось він, пастоподібний, але чистий.
Наша здобич.
Як удома, на кухні.
Неначе пироги печемо.
Тільки набагато ліпші.
Там старий прес, навіть старовинний.
Зараз ставимо пиріг у піч.
Один, потім другий...
Усе натуральне, органічне і справжнє. Дуже добре.
Що ж...
Візьмемо кілограм.
Цілий кілограм.
Чудово.
Ні.
Ти ж казав, кілограм.
Візьмемо п'ять.
Як ми перевеземо п'ять кіло через кордон?
А це вже клопіт Ґуставо.
Хороша машинка.
Я її оглянув,
найліпше місце для сховку - у ніші заднього колеса.
У неї 22 з половиною кінські сили.
Легко знімається?
Не хвилюйся. Я завиграшки сховаю п'ять кіло.
Гаразд. Візьму три такі машинки.
-Коли вони вам потрібні? -Зараз, брате.
Гаразд, беремо і повертаємось у лабораторію.
Навіщо повертатися в лабораторію?
Тому що в машині чотири колеса, а це 20 кіло в кожній.
Три машини - 60 кілограмів.
А якщо з кожного грама дев'ять доларів навару...
Дев'ять тисяч за кіло.
9 000 помножити на 60... Прибуток - 540 000.
Оце так!
-Таргане, водити вмієш? -Так.
Ми з Пабло швидко їздимо.
Півмільйона доларів за одну поїздку
перевіреними контрабандними шляхами!
Найлегші гроші в його житті.
МЕДЕЛЬЇН 1979
І в Медельїні Пабло часу не гаяв.
Купив будинок у своєму районі
і відкрив першу лабораторію з переробки перуанської пасти
на білий порошок.
Як почуваєшся, Ґуставо?
Смердить, як лайно.
Босота неосвічена! Це ж як французький сир:
що гірший сморід, то краще!
Гаразд.
А світло чому горить?
Наводка для копів, чи що?
Ліпше думай про перевезення товару та продаж.
А митець тут я, зрозуміло?
Зрозуміло.
-Гаразд? -Так.
Це був сімейний бізнес, такий крихітний, що звався Кухнею.
Але не сумнівайтеся,
він назавжди змінить Медельїн.
Знаєш, що мене бентежить?
А робітники не вчадіють через цей дим?
Збудуймо для них димохід.
Теж мені!
Панове, перші три?
Якщо бізнес такий прибутковий, чому я лечу другим класом?
Ми тільки почали. Не тринькаємо.
-Не будь мудилом. -Ні-ні, краще не грузи мене.
Ходімо.
Скільки коштує квиток першого класу?
Не знаю. Купи і дізнаєшся.
Мати Пабло, Ермільда, теж була дуже кмітлива.
Мамо, як думаєш, скільки сюди влізе?
-Зо п’ять кілограмів, синку. -Так багато?
Повір мені, Пабліто.
Пречудово. Так і зробимо.
-Пабло. -Дякую, кохана.
Це Ґуставо.
П'ять кіло, еге ж?
Пабло кохав свою наречену Тату, а вона кохала його.
Він до смерті був відданий сім'ї.
А носити піджак мав Лев.
-Знайомтеся. -Привіт, як справи?
Здоров, Пабло, це Лев.
Він був приятелем Ґуставо, у дитинстві жив у Штатах.
Хоче перший клас. Хіба ми не багатії?
Пабло Ескобар Ґавірія. Вітаю.
-Лев. -Вітаю.
Ось три.
Знадобиться ще два. Так, мамо?
Саме так.
Пабліто, аби ти сам не надягав його!
Кохана, я ж і не влізу.
Вдягни.
Вдягай.
Отак.
А непогано!
Один...
-Два... -Ого, сюди чимало влізе!
Три!
-Ще два. -Добре. Скоро повернуся.
Просто красунчик, правда?
Леве, піджак тобі дуже личить.
Так. Сеньйоро, а можете трошки вшити ззаду?
-Послухай хлопця. -Він гарний, синку.
Наче гомик з журналу мод, так?
Лев одним з перших привіз кокаїн у Маямі.
Вітаємо у США.
Дякую. Гарного дня.
Наступний.
Його дилером був скажений псих Карлос Лейдер.
Наполовину колумбієць, наполовину німець. І на сто відсотків бабій.
Фанат Джона Леннона
та Адольфа Гітлера.
Зацініть.
У 79-му цей тип возив траву з Колумбії невеличкими літаками.
-Привіт! -Привіт, синку.
-Ласкаво просимо. -Дякую. Як ти?
-Усе гаразд? -Усе гаразд.
Така спека.
З якого дива ти в піджаку?
Подобається піджак?
У Колумбії намутив, а в ньому подаруночок.
Я сидів у в'язниці, пам'ятаєш?
Бачив там таке.
Справжня отрута.
У тебе в руках ідеальний товар.
Пабло каже, ґрінґо будуть у захваті.
Мозок це їм винесе, точно.
Так, сеньйоре.
Бери.
Користуйся! Тут п'ять кілограмів.
А ти куди?
По наступний піджак, брате.
До зустрічі завтра, о цій же порі!
Лев понад 20 разів
літав між Медельїном і Маямі.
Кокс туди, гроші назад.
Знані багатії Маямі винюхували все
до останнього грама.
І невдовзі Пабло замінив автомобілі на вантажівки.
Ґуставо вщерть набивав їх картоплею,
основним перуанським товаром Колумбії.
Йому навіть не довелося підкупляти копів.
Кокаїн ховали в запасних колесах.
У кожне вміщалося 20 кілограмів.
Десять вантажівок, по 20 кіло в кожній, туди й назад щодня.
Самі порахуйте.
Лев не зміг би стільки перевезти.
Тож він мусив шукати нові способи
доставки наркоти в Маямі.
І тут немає подвійного дна?
Ви ж пілоти,
ви без проблем зможете це перевезти.
150 тисяч за кілограм, вирішуйте.
Візьмемо чотири.
Оце вже краще.
Беріть ці два й перекажіть Хайро, нехай дасть вам ще два.
-Гаразд. -Чудово. Дякую.
-До зустрічі. -Бувайте.
Заходьте, будь ласка.
Дивіться, ось пакети.
Берете пакет, умочуєте в олію й ковтаєте.
Дуже просто.
Ковтнете 50, я заплачу $10 000.
Ясно?
А з вами двома складніше.
Ви вагітні, так?
Це добре, американські митники не обшукуватимуть вагітних.
Можете спокійно ковтнути 70 замість 50.
А я заплачу вам по $15 000, щоб допомогти з дітками.
Згодні?
Просто чудово.
У 80-ті на більшості рейсів з Боґоти було по декілька кур'єрів.
Вони навіть не знали одне про одного. І знаєте,
в'їхати в країну було легко,
бо в Америці нікого не цікавив кокаїн.
Нас цікавила лише трава.
Невдовзі кокаїн пхали
майже у весь легальний колумбійський експорт.
У рибу, каву,
квіти, гумові шланги -
у все.
КОЛУМБІЙСЬКА КАВА
Але й цього було мало.
Велика гра почалась, коли літаки Лейдера стали набивати не травою, а коксом.
Йому можна довіряти?
Не знаю. Він сидів в американській в'язниці.
-То він педик чи що? -Поза всяким сумнівом.
Але маршрути знає.
-Друзі! -Привіт, Карлосе.
Ґуставо Ґавірія.
-Дуже приємно. -Мій кузен.
Пабло Еміліо Ескобар Ґавірія. Вітаю.
Кузен? Вітаю.
Як долетів?
Спокійно.
Давай до справи.
Лев каже, ти перевозиш у літаку багато марихуани.
-Це правда. -І скільки за один рейс?
-Куди? -В Маямі.
-Близько тонни. -Тонни?
З урахуванням пального.
Карлосе...
Що?
А якщо прибрати сидіння, килим і решту непотребу,
залишити тільки сидіння пілота?
Візьмеш більше?
Хоч мотор залишимо?
Скільки?
Ще триста кілограмів.
Добре, Карлосе.
Прогуляймося.
Ходімо.
Тож, після знайомства з Тарганом,
Пабло проклав перші наркомаршрути з Колумбії до США.
Справжня віха в історії наркотиків, друзі.
Потім Пабло закрив Кухню і побудував лабораторії
просто посеред джунглів.
Під сховком колумбійських дощових лісів
він міг розширювати виробництво і лишатися невидимим.
Ми привезли вам подарунок.
Бразилійки.
Найкращі дупці у світі, повірте.
Ні, я щось нездужаю.
-Привіт, Таргане. -Привіт.
Привіт, Ґуставо.
Що за фігня, хлопці?
Ви на літаках літаєте, а я у джунглях гнию.
-Послухай, Таргане. -Дозволь пояснити, що нам потрібно.
Почекай.
Відтепер я біля всіх своїх лабораторій
збудую по великому будинку з кондиціонером, басейном...
-І шльондрами з Бразилії. -І шльондрами.
-Лише для тебе. -Є одна проблема.
Це мої лабораторії.
Не гарячкуй. Ніхто ж не сперечається.
Покажи виробництво, а тоді усе обговоримо.
Пабло не міг приховати успіху від друзів.
Вони були жорстокі й непристойно багаті.
І завжди діставали бажане.
У будь-який спосіб.
Невже на цьому можна стільки заробити?
Я вже думаю, може, і собі долучитися до справи?
Що скажеш, Пабло?
З «картоплею» те саме, що з «яйцями».
Я б у це не ліз.
Послухай,
я вивчив ринок.
Імпортувати картоплю з Перу легко.
Звичайно,
тими ж контрабандними шляхами.
Зауважте, - якщо одночасно закупимо картоплю,
перуанці відразу роздують ціни.
У Болівії теж картоплю вирощують.
Ми зменшимо вартість переробки,
купуючи разом.
Отже, хлопці,
найскладніше - відправити товар у Маямі.
Тут потрібен... Творчий підхід.
І скільки коштуватиме твій творчий підхід?
Передавайте товар мені,
уже маркований.
Я переправлятиму його в Маямі і доставлятиму вашим дилерам.
Точніше, Лейдер доставлятиме.
Беру 35 відсотків від роздрібної вартості,
а за 50 гарантую вашому товару цілковиту безпеку.
Картопляний бізнес наш!
-Не варто... -Домовились?
Домовились.
Мене все влаштовує.
А я прокладу
свої власні маршрути
і якнайшвидше відмовлюся від твоїх послуг. Згода?
На інше ми й не сподівалися.
Партнери?
Знаємо ми, як ти обходишся з партнерами.
Залишаймося краще...
Друзями й колегами.
За Маямі.
За Маямі!
МАЯМІ - ДЛЯ МЕНЕ
ПОРТ МАЯМІ ПОЧАТОК 80-х
Коли я починав, накрити
кіло трави вважалося за свято.
Минув час, і ми вилучали по 60 кілограмів коксу на день.
Ми вірили, що робимо велику справу.
Насправді ж нас навіть не помічали.
Нам віддавали 60, щоб ввезти 600.
Кокаїн Пабло заполонив усе.
Маямі швидко підсіло.
І дуже серйозно.
Неначе все місто шукало дозу.
А де гроші...
Там і насильство.
Замість хіпі прийшли колумбійці.
Ці вже шльопанців не носили.
Один коронер з Маямі сказав, що колумбійці - як паперові стаканчики.
Використав - і викинув.
У морзі округу Дейд уже бракувало місць для жертв нарковоєн.
Довелося орендувати рефрижератор
для зберігання зайвих трупів.
Це перша людина, яку я вбив.
Підліток, якому ще й пива не продали б.
Це був самозахист.
-Кевін дзвонив? -Він хвилюється за тебе.
А не сказав тобі, що малому було 17?
Малий штовхав наркоту, так?
-Так. -Ну то й чорт з ним.
Що сталося?
-Дорогу! -Моя зміна закінчувалася,
-коли привезли її, з сиренами й мигалками. -Не спи!
Вагітна жінка, непритомна.
Вона зомліла, як зійшла з літака...
I майже не дихала,
коли її привезли.
-Тиск 60 на 40. -Зіниці розширені,
пульс частий.
Я бачила, що в неї передозування,
але не було ні крихт на ніздрях,
ані слідів від уколів.
Ми зробили все, що змогли.
Вона померла в реанімації.
Ми намагалися врятувати дитя.
Малюк помер у мене на руках.
Мені так шкода...
Вона заковтнула 311 грамів кокаїну.
Два пакети розірвалися.
У кров потрапило 12 грамів!
Ніхто б не вижив.
Чому Пабло не хоче мене бачити?
Я стільки часу марную на це чекання!
От скажи мені, Таргане.
Ти міг уявити, що стільки зароблятимеш?
До дупи гроші. Я хочу переглянути умови.
Без мене ви б і досі сигарети переганяли.
Послухайся моєї поради.
Не думай сказати таке Пабло.
Він не такий поблажливий, як я.
Пабло дурив Таргана тільки так.
Але краще б Тарган послухався Ґуставо.
А він знайшов інший спосіб «забрати своє».
Стійте!
Що в запасках?
390 кілограмів, Пабло!
Усе пропало.
Ґуставо, що це значить - «пропало»?
Ми втратили той кокс.
Ми втратили?
Товар зник?
Випарувався?
Не знущайся, Пабло. Пропав.
Схоже, копи зупинили хлопців на виїзді з Іпсалії.
Послухай,
ми купили всіх копів звідсіля й до Іпсалії.
То як ми могли втратити вантаж?
Полковник Еррера раптом став чесним.
Розумієш, про що я?
І скільки він хоче?
Забагато.
Що ти зробиш?
Повернися, Пабло.
Не ризикуй усім заради цієї погані! Стій!
Пабло, ти куди?
Пабло?
У чому річ, брате?
Сеньйоре Ескобар,
треба переглянути угоду.
Пішов в сраку.
ПІшов...
В сраку.
А якщо голову відстрелю?
Ви знаєте, що робите, полковнику?
Він від самого арешту регоче.
Ми - УБН, Ібарра.
Що цей хлющ нам зробить?
Отак.
Ні, нижче.
Ну не так низько!
Отак.
Ще раз. Я готовий.
ПОЛІЦІЯ МЕДЕЛЬЇНА 128482
Пабло ще не знав,
що в майбутньому це фото завдасть йому чимало лиха.
Зніміть наручники.
Можете йти, офіцере.
Сідайте, сеньйоре Пабло.
У вантажівках ми знайшли понад 300 кілограмів.
За вуличною вартістю, це чотири мільйони доларів з лишком.
А нам ви дали лише 150 тисяч.
Як ми й домовлялися.
Знаєте що?
Я заробляю на життя укладанням угод.
Приймайте мої умови,
або змиріться з наслідками.
Вирішуйте.
Ми можемо все обговорити, домовитися
і щасливі розійтися по домівках.
Згодні?
Я дам вам мільйон доларів...
За однієї умови.
Якої?
Хтось з моєї організації повідомив вам вуличну вартість кокаїну.
Інакше звідки б ви дізналися?
Назвіть ім'я...
І вам не доведеться з ним ділитися.
Тарган виявився справжнім тарганом.
Він не лише здав Пабло владі,
а ще й обкрадав його, збуваючи кокаїн у Маямі.
Таргановим дилером був Херман Сапата,
колумбієць, що торгував сантехнікою
для прикриття кокаїнових оборудок.
У фургоні було 1200 кіло,
і здогадайтеся, хто їх купував?
Ми мали обмінятися машинами,
Сапату заарештували б на виїзді з порту...
1200 кілограмів.
Ми потрапили б на першу сторінку «Маямі Геральд».
Ну що, ґрінґо...
Як бізнес?
Чудово.
Як справи?
-Що скажете? -Попит на сантехніку великий.
Ходімо, друже. Я тобі покажу.
Усе було ідеально.
Як я й казав, аміґо...
Стовідсоткова очистка.
Але Пабло розкусив Таргана.
Вантаж - те, що треба...
Ані руш!
Лежати!
Опусти руки!
Не дивися на мене.
Чортів виродок...
У справі «Штат Флорида проти Хуана Дієґо Діаса»
після розгляду всіх обставин
призначено заставу - два мільйони доларів,
або приватна власність на $200 000.
У день суду над Ла Кікою я приїхав туди раніше.
З моїми свідченнями покидьку світив смертний вирок.
Але окружний прокурор сказав, що Ла Кіка вніс заставу у два мільйони,
а гроші перераховано з…
Угадайте, звідки?
Ла Кіка сів у літак і опівночі був уже в Медельїні.
З 1979-го по 1984-й
у Маямі скоєно 3245 убивств.
Крім турагенцій та поліції
ніхто цим не переймався.
Увагу уряду США привернули гроші.
Зі США до Колумбії щороку «утікали» мільярди доларів.
Цього
Америка терпіти не могла.
Група впливових бізнесменів
зустрілася з президентом Рейґаном.
Вони боялися, що наркоекономіка витіснить справжню економіку Маямі.
А може... Вони казилися,
що не мають у ній своєї частки.
Хай там як, бізнесмени вчасно вдарили на сполох.
Дітям Америки час повертатися до школи...
Час дати бій новому ворогу Америки!
Наркотики загрожують суспільству.
Вони загрожують нашим цінностям і підривають наші інституції.
Вони вбивають наших дітей.
Класичний Рейґан.
Простий, прямолінійний, суворий.
Він заприсягнувся викорiнити наркотики.
Але зіркою шоу стала Ненсі.
Я хочу звернутися до молоді.
Життя може бути прекрасним.
Але сліпі цього не бачать.
Тому розплющте очі,
і побачите все багатство кольорів
безцінного дару Господа нам, своїм дітям.
Скажіть «так» життю!
А наркотикам та алкоголю
прямо скажіть «ні».
Ні! Пабло,
ні! Ні!
Кажуть, коли ядерний голокост знищить світ,
виживуть лише таргани.
Залиште це гівно тут.
Усе-таки помиляються.
За свою кар'єру Пабло вбив більше тисячі копів.
ДЕРЖАВНА ПОЛІЦІЯ
...Я про це дізнався пізніше.
ПОЛІЦЕЙСЬКИЙ КОНТРОЛЬ
Мій батько пішов добровольцем на Другу світову через Перл-Гарбор.
Гадаєте, він знав когось на Гаваях?
Зовсім ні.
Він виріс на фермі в Західній Вірджинії. Але ті покидьки ступили на нашу землю.
Тож він зашнурував черевики і пішов воювати.
Це був його обов'язок.
Кокаїн у Маямі?
Кілограмами з Колумбії?
Це була моя війна.
Це був мій обов'язок.
Я був готовий до бою.
А дружина була готова битися пліч-о-пліч.
Квиток, будь ласка.
Добре.
Ми не уявляли, що на нас чекає.
За рік...
КОЛУМБІЯ РІК ПО ТОМУ
...патріотична маячня вивітрилася з голів.
Так, що в нас?
У нас Отрута.
Чудово. Хто ще?
Ящірка.
А ще в нас...
Чорноротий.
Ще той мудак.
-Дякую за подарунок, агенте. -Без питань.
Якщо світ наркоторгівлі мене чогось і навчив,
то це того, що життя складніше, ніж здається.
Добро й зло - речі відносні.
У світі наркодилерів ти чиниш, як вважаєш за потрібне,
і сподіваєшся на краще.
Слухайте, що сталося, бос.
Отруту вбили в «Ла Діспенсарії».
Хто це зробив?
Думаю, Каррільйо.
А ґрінґо з наркоконтролю все фотографував.
Збільш винагороду.
За Каррільйо, сеньйоре?
Даю півмільйона за голову агента наркоконтролю.
Півмільйона?
Так.
Як накажете.
Срані ґрінґо...
Переклад субтитрів: Марія Назарко