EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Serien bygger på virkelige hændelser. Visse personer, navne, virksomheder,
hændelser og steder er opdigtede af hensyn til dramatiseringen.
Ligheder med navne, personligheder eller en persons baggrund
er tilfældige og utilsigtede.
Da jeg rejste fra Miami,
inhalerede amerikanerne hvert år et par hundrede tons kokain.
For at fylde de amerikanske næser smuglede narkobaronerne endnu mere.
-Her, skat. -Tak.
Er det Bahamas?
Ja.
Hvor ser det smukt ud.
De fløj med så mange fly,
at de måtte tanke op undervejs mellem Colombia og Miami.
Så Carlos Lehder købte en ø i Bahamas
som bindeled for narko og penge.
Det viste sig at være alle tiders sted at holde fest.
Moderne tids Sodoma og Gomorra med de tre ting, Carlos holdt mest af:
Sex, narko og nazisympatisører.
Gang i festen!
Nu var det ikke efterspørgslen, men udbuddet, der var et problem.
Vi burde være over Amazonas nu.
Fra tre kilometers højde lignede Colombia et uberørt paradis af regnskov.
Men på jorden var historien en helt anden.
Pablo og hans partnere byggede enorme superlaboratorier .
Hele processen inkluderet producerede de 10,000 kilo om ugen.
Prisen var 50,000 per kilo, så det var fem milliarder om året.
De gik fandme da til makronerne.
Pablos fætter Gustavo fløj kemikere ind fra Tyskland til at fortætte kokainen.
De opløste den i væske, i kaffe og bare for at være sjove...
opløste de den i Coca-Cola.
Kokain blev ikke længere skjult blandt andre produkter.
Det her vil sælge mere end det originale produkt.
Nu var det selve produktet.
Tiden er inde til at tage Pablos penge.
Narkobaronerne havde endda deres egne narkohunde.
Gacha væddede med Pablo om, at ikke engang en tysk forsker kunne snyde hans hund.
-Find den! -Hvad laver I?
Se der.
Din superhund stoppede ikke engang.
Der er ingen kokain på den båd.
Kom her.
Det er blandet direkte ind i fiberglasskroget.
Giv mig pengene... Kolde kontanter!
Køteren tog dig vist ved næsen.
-Hold den lige. -Marquessa, min egen...
Det er okay.
-Er du bindegal?! -Hvad?
Det er min hund.
For fanden i helvede.
Hvad skete der?
Vil du vide, hvad der skete? Så se her.
Pablo?
-Vi har fandeme et problem. -Skide morder.
-Han dræbte hunden. -Jeg er pisseligeglad.
Løser vi ikke problemet, bliver vi alle sammen myrdet.
-Kom nu. -For fanden da.
Lad os se...
Er det problemet?
Folk holder øje med os.
De undrer sig over, hvordan to små forretningsmænd
pludselig har så mange penge mellem hænderne.
Gustavo, min ven...
Bare hvidvask gysserne.
Du skal bare få det til at se lovligt ud.
Er det ikke det, Al Capone gjorde?
-Al Capone? -Al Capone.
Du er dum i hovedet.
-Al Capone er et dårligt eksempel. -Hvorfor det?
Fordi Al Capone aldrig havde så mange penge.
Der er for mange til, at vi kan hvidvaske dem.
Jamen så...
...må vi bygge en større vaskemaskine.
Og det prøvede de så først.
På papiret havde Pablo verdens mest lønsomme taxiselskab.
Han havde kun tre biler,
men han tjente mere end fem millioner dollar om ugen.
Og Gacha havde verdens mest lønsomme smaragdmine.
Han brugte olie til de urene sten, så de skinnede,
og så fik han vennerne i Miami til at købe smaragderne med narkopenge
og give dem som gaver til byens ludere.
Så var alle glade.
Men uanset hvad de gjorde, kunne de ikke skjule alle pengene.
De væltede bare ind.
Du bruger for mange penge, Pablo.
Du har malerier af Picasso og Dalí. Du har landsteder,
huse, lejligheder, både, fly og biler.
Jeg sagde jo, vi skulle holde lav profil.
Smider du om dig med penge, ender du i Forbes Magazine.
Hvis det sker, bliver vi knaldet.
Så er det nok, Gustavo.
Hvad vil du have, jeg skal sige?
Begrav dem.
-Hvad? -Begrav pengene.
Og drop alt det pis.
Kom nu, din tøsedreng.
Så det gjorde de.
De gravede dem ned på marker...
...gemte dem i caletas, hulrum i vægge og lofter.
De gemte endda en million dollar i Pablos mors sofa.
Hej, mor.
-Jeg er ved at bede, Pablo. -Det tager kun et øjeblik.
Sid ned.
Man sidder ikke ret godt.
Jeg køber en ny sofa til dig senere.
Ville det ikke være bedre at sætte alle pengene i banken?
Nej.
Bankfolk er nogle røvere.
Er de det, skat?
Pablo kaldte sin revisor "Sortskæg", og det var ikke, fordi han lignede en pirat,
men fordi han skulle kortlægge, hvor skatten var gemt.
Men ikke engang piraten var nok.
Problemet var selve Colombia.
Landet var for lille til så stor en formue.
Det kunne ikke undgås, at nogen et sted ville prøve at hugge narkopengene.
Der står i Forbes Magazine...
VERDENS MILLIARDÆRER
...at narkobaronerne har flere penge
end selv det rigeste kapitalistsvin her i landet.
Må jeg se?
Kidnapper vi nogen i deres familie, hvad vil de så gøre ved det?
Ringe til politiet?
Chef.
Her står, at Gacha, "mexicaneren", er verdens 9. rigeste mand.
Lad os kidnappe hans søn.
Han er jo totalt psykopat.
Og han har bestukket halvdelen af militæret.
Ochoa-brødrene står som nummer 14 på listen.
Deres søster Marta går på universitetet.
Hvad med hende?
Det lyder bedre. Ochoa-brødrene er blødsødne.
Vent lige lidt!
Hvad med Pablo Escobar?
Jeg ved, hvad du tænker.
Ingen er tosset nok til at kidnappe narkohandlere, vel?
Men det tænker du kun, fordi du ikke har hørt om M-19.
M-19 var en kommunistisk guerrillafaktion,
der bestod af studerende og intellektuelle,
der læste alt for meget Karl Marx.
De var under ledelse af Ivan "den frygtelige" Torres.
En historieprofessor, der intet vidste om guerillakrig,
men som forstod sig på symbolernes magt.
Han brød ind i Quinta de Bolívar -museet
sammen med sin ven Alejandro og Alejandros kæreste, Elisa,
og stjal et nationalt klenodie: Simón Bolívars sværd...
En sagnomspundet general, der gav Colombia uafhængighed fra det spanske imperium.
Klovnene efterlod sågar en besked.
"Bolívar, dit sværd vender tilbage til slagmarken."
Det var genialt. Et marketingstunt forud for sin tid.
Og det gjorde dem straks berygtede.
Og det steg dem nok til hovedet.
Hvad med Pablo Escobar?
Han er den rigeste af dem.
Escobar giver penge til de fattige.
Du har ret.
Escobar er en mand af folket.
Ham har jeg intet imod.
Godt så.
Vi tager Ochoa-brødrene.
Den 13. marts 1981, den dag, de bortførte Marta Ochoa,
var samme dag, hvor Leon havde rejst 100 gange til Miami.
Goddag.
Mr. og mrs. Murphy.
Er der papirer på katten?
Værsgo.
Tak.
Undskyld mig et øjeblik.
De har ingen B-47-formular og heller ingen I-435-legitimation.
Han taler vist om Puff.
Javel. De har en amerikansk kat med.
Ja, men uden I-435 kan jeg ikke officielt sige, at det faktisk er en kat.
Jeg kan heller ikke garantere, at den er amerikansk.
Jeg er ikke ude på at gøre livet sværere for dig.
Javel.
Min chef har en dårlig dag. Jeg tror, konen er gået fra ham.
Ja, han er altså lidt knotten... Hvor vigtig er katten for jer?
Hvad?
Godt.
Følg med mig.
Og... vent her.
Min chef beder jer om det papir senere.
Hvor lang tid tager det?
Det ved jeg ikke.
Pablo! Pablo!
Mens jeg prøvede at komme ind i Bogotá,
prøvede Pablo at komme ind i politik.
Han mente det, da han sagde, at han ville være præsident i Colombia.
-Hej, Pablo. -Hej, Valeria.
-Det er min kone, Tata. -Hej.
Bare rolig. Det hele skal nok gå godt.
Jeg er bare ikke vant til alt det her.
Bare vær dig selv.
Det er bedst, hvis du ikke er her.
Tata, her er mange mennesker.
Det er nok ikke så godt for barnet.
Tag hjem.
Hvor er han? Vi har ventet i timevis.
Måske er han til "terapia de pareja."
Som er?
Parterapi.
Ja.
Hvad laver du?
Jeg øver mig på mit spanske.
Velkommen til Nuevos Tiempos.
Jeg hedder Valeria Velez og er her med "de fattiges Robin Hood",
der er så gavmild mod Medellíns fattige.
Ja, I hørte rigtigt.
Hun sammenlignede sgu lige Pablo Escobar med Robin Hood.
Og hun havde på en måde ret.
Når man ikke længere kan gemme flere penge,
så giver man dem til de fattige.
Men det kan jeg fortælle om senere.
Fortæl os om dit valgprogram, "Medellín uden slum".
Jeg blev født i Rio Negro lige her i nærheden.
Jeg spurgte mig selv, hvordan en regering, der skal tjene folket,
kan tage så meget fejl af, hvad folket mangler.
Hospitaler, social- og sportsordninger
samt byggeri af 400 boliger alene her i kvarteret.
Jeg hørte dig sige til din mor, at du en dag ville være Colombias præsident.
Har du politiske aspirationer?
Slet ikke. Jeg har travlt nok med mine forretninger.
Lad mig sige dig noget, Valeria.
Vores land har i årtier været under Lopez' og andre rige familiers ledelse.
De har alle tjent på at udnytte de fattige.
De kender ikke den almindelige borgers drømme, men det gør jeg...
Connie, ved du, hvem det er?
Han kunne garanteret få vores kat ind i landet.
Det er bare for meget.
De ved fandme ikke, han er narkosmugler.
Mange tak.
Dengang var Pablo ubetydelig for mig.
Jeg anede ikke, jeg var ved at få betydning for ham.
Vi har ventet i timevis. Tak, fordi du kom.
Min kone er lidt udmattet, så her er kattens vaccine.
Dit pas.
Hvad?
Dit pas, tak.
Kun hans.
Hvad laver du på den amerikanske ambassade?
Jeg er pedel.
Pedel...
Endnu en...
I må have en meget ren ambassade.
Ja, det kan du bide spids på.
Katten er i orden.
God fornøjelse i Colombia.
Og dermed havde narkobaronerne styr på mig helt fra første færd.
Og Valeria Valez, journalisten, der først interviewede Pablo... Pas på!
Hun var lige så farlig som M-19.
Gør din kone det stående?
Du skal ikke tale grimt om Tata.
Hører du?
Undskyld, Pablito.
Tilgiv mig.
Det sker ikke igen.
Det lover jeg.
Hvordan kan jeg undskylde?
Skal det være analt?
Det må man lade hende...
Hun havde regnet Pablo ud.
Og hun reddede sig en plads på rette sted, så hun kunne udnytte ham fuldt ud.
Lidt som min partner, Javier Peña,
der mente, at man bedst fik insiderviden om narkobaronerne
ved at hænge ud med de samme kvinder som dem.
Vi bliver bedre for hver gang, vi øver os.
Du er helt fantastisk, Javi.
Nu skal du ikke overdrive.
Det passer!
Hvad har du at drikke?
Whisky eller postevand.
Vand.
Det, der mangler her i lejligheden, er en kvinde.
Her er, som der skal være.
Jeg mente heller ikke mig.
Her.
Var du en klient, ville du have betalt mig allerede.
-Og du ville ikke vide, hvad jeg hed. -Nu skal du ikke misforstå mig.
Det er kontanter fra USA for oplysningerne, du aldrig gav mig.
Tag dem.
Og mit visum?
Giv mig noget brugbart, så kan vi tale om det.
Hvad skal du i weekenden?
-Jeg skal til Medellín. -Arbejde eller fornøjelse?
Jeg skal kunne forsørge mit barn.
Jeg kan også betale.
De er rigere end USA, Javi.
Kom her.
-Hvad? -Kys mig.
Kys mig.
Jeg skal nok finde en anden pige.
Held og lykke. Vi skal alle sammen til Medellín.
Nogle af os skal endda flyve.
Helena?
Hvem holder festen?
Hvad i alverden var det?
Det lød som en .38. Det er fire gader væk.
Velkommen til Bogotá.
Skal vi gøre det under sengen?
En ting til. Hvem fortalte dig om det?
Moder Teresa fra Calcutta.
Pablo og Gustavo siger, de ikke giver en rød øre til M-19 for Marta Ochoa.
-Og Jorge? -Nej. Jorge er ikke enig.
-Hvad så? -De skal alle sammen til møde.
I Las Margaritas.
-Alle sammen? -Ja, hele banden er der.
Den første dag på den amerikanske ambassade.
-Jeg mødte min partner... -Javier?
...der introducerede mig for DEA-agenterne.
Murphy, det er Weaver og Wisnicki.
De er allerede semipensionerede.
-Rend mig, Peña. -Den gratis ferie er forbi, venner.
Murphy og jeg tager til Medellín.
Vi sender T-3-rapporterne pr. telex. De går direkte til Washington.
Skal vi til Medellín?
-Og så til Mil-gruppen. -Hej... Det er Murphy.
Murphy, det er Mil-gruppen.
De rådgiver Colombias militær om kommunistiske trusler på landet.
Hej! Det er fortrolige sager.
-Ikke længere. -Det er op til ambassadøren.
Helt fint.
Og sidste stop... er ambassadørens kontor.
Hvad skal du med oplysningerne?
Et uhørt stort antal prostituerede skal til Medellín i weekenden.
Alle de dyre piger fra Bogotá.
Flybillet på første klasse, femstjernede hoteller.
Narkobaronerne holder møde og derefter en fest.
Hvad har det med M-19 at gøre?
Nogen har bortført Marta Ochoa. Det tyder på, at det var M-19.
Jeg skal læse M-19-filerne for at kunne bekræfte det.
Gik så meget som én dollar fra de amerikanske skatteborgere
på en af luderne, får du røven på komedie.
Godt, tak. En ting til, ambassadør.
Ja, agent Peña?
Jeg har en visumansøgning til min kilde. Du er nødt til at underskrive den.
Du irriterer mig.
Hun er da vild med dig, hvad?
Er din kilde virkelig prostitueret?
Alle arbejder jo for nogen.
Allerede næste dag fløj jeg og Peña til Medellín.
Pablos hjemmebane.
Første stop var Carlos Holguín-skolen,
der var oberst Carrillos hovedkontor.
-Goddag, major. -Goddag.
Det var gode oplysninger. Traquetos skal mødes i Las Margaritas.
Du skal møde den nye DEA-agent, Steve Murphy.
Frisk kød.
Så tog vi direkte til det dyre hotel, hvor narkobaronerne skulle mødes.
De billeder, jeg tog den dag, var med til at identificere dem i de kommende måneder.
Der var Carlos Lehder...
Ochoa-brødrene...
Fernando Galeano, "ulvemanden"...
Er det Gacha?
Jeg har aldrig set ham sammen med andre smuglere.
Og sidst, men ikke mindst... Gustavo og Pablo.
Tag nogle billeder af den skiderik.
De var alle samlet under et tag, og Peña fik os til at dokumentere alt.
Vi vidste bare ikke, at vi var vidner til grundlæggelsen
af det berygtede Medellín-kartel.
Pablo benyttede bortførelsen af Marta Ochoa
til at samle alle narkobaronerne for allerførste gang.
Og så udnævnte han sig selv til at være deres leder.
Lige nu og her lover jeg, at vi danner en organisation.
Vi samler vores ressourcer til at uddanne folk, udveksle og købe oplysninger.
Bare så budskabet er klart, kalder vi gruppen
"Død over kidnappere."
Jeg foreslår...
at jeg tager mig af alle operationelle aspekter.
I skal bare dække mine udgifter.
Til gengæld får I...
to ting.
For det første lover jeg, at kidnapningen er slut.
For det andet lover jeg, vigtigst af alt og nu og her,
at få Marta Ochoa tilbage til sin familie.
Død over kidnappere!
Vi vidste, mødet var slut, da luderne kom.
Peña havde endelig fået en af sine kilder
helt ind i hjertet af det hele.
Kom ind! Hyg jer!
Husk La Quica! Pas godt på ham også.
Sid ned, søde.
-Hvordan går det? -Godt. Hvad med dig?
Det er en flot hat.
Den klæder dig.
-Synes du? -Ja, den er flot.
Lad os se.
Smukt.
Hun burde være her nu.
Tror du, hun klokkede i det?
Nej, hun er ikke tabt bag en vogn.
Måske gør hun sig smuk for dig.
Ja...
Helena brændte efter at få et amerikansk visum,
så hun ville gøre alt for at fremme vores sag.
Og det var et problem.
Du er træt.
Lad mig hjælpe dig med at slappe af.
Hvad skete der ved mødet, der har gjort dig så træt?
Hvad har du hørt?
Ikke noget. Jeg snakker jo bare.
De siger, hun gik for længe siden.
Hun er allerede død.
Nej, de ville ikke slå hende ihjel på hotellet.
Så har de dræbt hende et andet sted.
Hun var bekendt med risikoen.
Tager vi tilbage, så skal det være nu.
Du skal finde pigen.
Jeg kan finde en sicario . Er det okay med dig?
-Jeg tager med. -Hvad med ham den nye?
Bliv her og se, om hun dukker op, ikke?
-Ja, og hvor skal du så hen? -Vi leder efter hende.
Vi ses, venner.
Hej.
Hvad skete der?
Den lille pige rører sig ikke. Som en død ko.
Har du slået hende ihjel?
Det er min tur nu.
Hvor er pigen?
-Hvor er pigen, dit røvhul? -Det ved jeg ikke.
Jeg ved det ikke.
Kvæl ham.
Så stopper festen.
Jeg skal give hende det glatte lag.
Gacha vil vide, om hun ved noget.
Gacha er paranoid.
Vent lige lidt... Jeg kan ikke lide, når de har mærker.
Lad mig nu hygge mig lidt, og så lader jeg hende gå.
Det er okay.
Der er nok til jer alle sammen!
Dask lidt til hende!
Er der noget nyt fra centralen?
-Skal jeg sige det til ham? -Nej.
Husk, hvad Carrillo sagde.
Undskyld, jeg taler ikke engelsk.
-Hvor langt er der? -Kom nu, din skiderik.
Helena?
Jeg lover at få dig væk herfra.
Det lover jeg.
Godt, hun kommer ud.
Forstået, major.
Kom så, venner.
Hej, gringo. Carrillo ringede. Kom nu.
No habla inglés, hvad?
Hvor fanden er Peña?
-Hvor er Peña? -Derovre.
-Hvordan har hun det? -Hun er bedøvet.
-Kommer hun sig? -Ja, fysisk gør hun.
Men psykisk ved jeg eddermame ikke.
-Du efterlod mig med vilje. -Hør nu her...
Skal vi to være partnere, så bliver jeg ikke efterladt.
Peña, jeg er ikke kommet hele vejen til det her hul for at være tilskuer.
Hvad der end foregår... så er jeg med på det hele.
Er det forstået?
Forstået.
Jeg håber, du ved, hvad det indebærer.
Pablos budskab til kidnapperne var enkelt nok.
Han ville dræbe dem en efter en, indtil han fik Marta Ochoa tilbage.
Ivan "den grusomme" troede, han kunne gemme sig i junglen, til det var slut.
Han mente, at narkobaronerne før eller siden ville give op.
Det var ikke smart tænkt.
M-19 havde ikke en chance.
"Aflevér Marta Ochoa i god stand. Ellers står jeres familie for tur."
Underskrevet "Død over kidnappere".
Lad mig nu gå!
-Hurtigt. -Nej, nej.
Marta Ochoa blev selvfølgelig frigivet i god behold.
Og drabene stoppede ikke.
Pablo havde fået blod på tanden - og smag for det.
-Sig, han skal tættere på. -Lidt tættere på.
Lidt tættere på!
Ved du hvad? Lidt højere.
Lidt højere og lidt tættere på, så man kan se træet!
Sådan.
Og lidt højere... så man kan se det lille træ!
DØD OVER KIDNAPPERE
Lidt mere.
Sådan! Det er godt.
-Meget bedre. -Ja, chef.
Har jeg ikke sagt, du ikke må lukke nogen ind i parken?
-Jeg tager mig af det. -Er du da tosset?
Skide røvhul.
Det er en kvinde med et barn.
Tag et billede, så vi kan sende det til aviserne.
Gør det så.
Goddag.
-Goddag. -Undskyld, men parken er lukket i dag.
Hvad mener du med, at parken er lukket?
Må jeg følge dig ud?
Hvorfor er den lukket? Jeg kommer her hver dag.
Fordi der lugter grimt, og barnet skulle nødig blive skidt tilpas.
Jeg syntes nok, jeg kunne lugte noget.
-Ja, ikke? -Jo.
Sikke en sød, lille unge.
Ja, ligesom sin far. Mange tak.
-Du må være meget stolt. -Ja, selvfølgelig.
Min kone og jeg skal også snart have et barn.
Det var dejligt. Tillykke!
Jeg ved ikke, om det er en dreng eller en pige, men bare det er sundt.
Ja, selvfølgelig. Det er det vigtigste.
At sende billederne af M-19 i galgen til aviserne
fik Pablo til at føle sig uovervindelig.
Kunne han gøre det mod de frygtede kommunister,
kunne han gøre det mod alle.
Ivan "den grusomme" indså hurtigt,
at han kun kunne gøre én ting.
Hej, Don Pablo.
Hvad skal vi gøre med ham her?
Skal jeg dræbe ham eller hvad?
Så vidt jeg kan se, helmer du ikke.
Jeg er her, så du kan gøre det færdigt, du har startet...
...men med Bolívars sværd.
Det er en meget smuk gave. Mange tak.
Rejs dig op.
Jeg lover, at der ikke sker dig eller din familie noget.
Fra nu af samarbejder vi.
Gå med fred.
Er det, hvad jeg tror, det er?
Det er da bare løgn!
Fra nu af skal du stå for den daglige drift.
Hvad skal du så?
Befri Colombia.
Velkommen til Medellín-kartellet.
Narkobaronerne havde deres hær, men Peña og jeg havde vores.
Mange colombianere som major Horacio Carrillo
var så engagerede i deres lands fremtid,
at de ville gøre alt for at rette op på tingene.
Det var en krig, der ville ryste hele landet i sin grundvold.
Og som en del af kaosset... rystede det også mit liv.
Selv min kone Connie ville hjælpe.
Hun fik job som sygeplejerske på et lokalt comuna.
Hun ville gøre en forskel.
Hun må have glemt, at vi var i Colombia.
Vores escolta kører mig frem og tilbage hver dag.
-Ja. -Han venter udenfor hele dagen.
Sidst, du var i kirke, var, da vi blev gift.
Jeg lukker Gud ind i mit liv igen. Hej, stop her.
Gud være lovet.
Escolta' en skal holde godt øje med dig ovre på den comuna !
Lod vi døren stå åben?
-Steve! -Flyt dig!
Du bliver der, og du rører dig ikke!