PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Podle skutečných událostí.
Některé údaje jsou však smyšlené.
Podobnost se jménem, povahou či minulostí některé osoby je náhodná.
Žádný respekt.
Nestihl jsem si ani vzít cigára.
Střelím do hlavy každýho zasranýho rukojmí. Já jim ukážu.
Kdo to byl?
Carrillo a Pátrací blok, jsem si jistý.
- Uprostřed vyjednávání? - Buď se mě Gaviria snaží chytit...
nebo je Carrillovi nějaký vyjednávání u prdele.
Víš, co musíme udělat. Musíme uzavřít dohodu dříve,
než nás najdou a všechny zabijou.
Ne dřív, než si postavíme vlastní vězení.
A ten zkurvenej prezidentskej srab to bude muset schválit,
i kdybych mu měl narvat bombu do prdele.
Taková zasraná zima. Nemáte pro mě někdo bundu?
- Koukej na tohle. - Co se děje?
Je tady minisukně s tvojí jmenovkou.
- „Gustavo Gaviria.“ - Dej to sem.
Fajn, zavoláme kluky.
A co ty?
Jsi v pohodě?
Kdyby nás Gaviria nechal být,
tak bychom toho hajzla chytli hned.
Nebyl bych si tak jistý. Escobar je chytřejší, než vypadá.
- Kurva. - Počkejte!
Lokalizovali jsme signál v lesích poblíž cílové oblasti.
Dobře, kluci, čistý vzduch.
Vyzvedněte nás v průsmyku El Mariano.
Lokalizovali jsme Escobara.
Chytřejší, než vypadá?
Neříkejte hop, dokud jste nepřeskočil.
Máme signál telefonu, který nejspíš patří Escobarovi,
pět kilometrů od fincy.
Pošlete sem kolumbijské jednotky co nejrychleji .
Pátrací bloku, zaznamenáváme zeměpisnou šířku a délku
jednoho bodu.
Sledovaný subjekt se nejspíš právě zastavil.
To si ze mě děláte prdel.
Já vím.
Utekl nám.
Zase.
Slyšelas, co jsem řekl?
No tak.
Já jsem trochu zaneprázdněná, Steve.
Myslíš, že má koliku.
Co to znamená?
To znamená, že nemůže spát, a tím pádem nemůžu ani já.
Volala jsi do sirotčinců?
Myslíš, že bych jim to dokázala vysvětlit anglicky, natož španělsky?
Pořád nerozumím tomu, proč si ji sem vzal.
Tak ji pojď odvézt do nemocnice.
Ne, Steve, to nejde jen tak.
Nemocnice není žádný útulek.
Chápu,
máš toho hodně, ale musíme s ní něco udělat.
Je tady válka, Connie.
Řekl jsi, že tu budeme jen na pár dní.
Už jsme tu týden.
Co tady děláme?
Je to moje tričko?
Došly nám plenky.
Radši sežeň další,
než ti zašpiní celej šatník.
Je hezké vidět, že sis našel kamarády.
Pozor, chlape. Tahle žena je mazaná jak liška.
Mohla ti vzít zbraň a prostřelit ti hlavu.
Omlouvám se, šéfe.
Jak se cítíte?
Tak dobře, jak se dá očekávat.
Potřebuju, abyste mi nahrála další kazetu.
Ne.
Dokud nepustíte další rukojmí.
Maruja je vážně nemocná.
Ricardo má vředy.
Já jsem jediná užitečná rukojmí.
Tak proč se mě kolumbijská vláda
snaží zajmout?
Podívejte...
Obdivuju vaši odvahu. Vážně.
Ale Gaviria je sráč,
a se vší úctou, váš otec taky.
A co jste čekal?
Že se dostanete do Kongresu jen tak?
Aniž by vadilo, že pašujete drogy?
Čekal jsem respekt.
Měl jste respekt, když jste stavěl domovy pro chudé.
Ale když vás nerespektovala banda egoistických byrokratů,
začal jste se vztekat.
Chystal jsem se udělat neskutečné věci pro tuhle zemi.
Pokud jsem se stal monstrem, jak vy všichni říkáte,
je to chyba lidí, jako je váš otec,
a těch „věčných vládců“.
Tihle oligarchové a další
nikdy nebudou tolerovat toho malého paisa z Medellínu,
který měl víc peněz a byl chytřejší než oni všichni dohromady.
Ano.
Udělal byste neskutečné věci.
A to je to nejsmutnější.
Pan Escobar slíbil, že propustí další dva rukojmí.
Ale na oplátku
vás žádá o transparentní vyjednávání.
Prezidente Gavirio,
on ví, co děláte.
On ví.
Pokud se ho budete snažit zajmout s pomocí Američanů,
všechny nás zabije.
Riskujete život mé dcery!
Ne, Nydio, se vší úctou,
neriskujeme ničí život.
Naší prioritou je život vaší dcery a ostatních rukojmí.
Ale naší prioritou je také zatčení Escobara.
Nemůžete mít dvě priority najednou.
Vyjednávat s Escobarem, zatímco se ho snažíte zajmout?
A víte vy, co požaduje?
Abychom vyhlásili referendum o zrušení vydávání.
Že se dozná pouze k tomu, že jednou pašoval drogy.
A to nejhorší, chce si postavit vlastní vězení,
mít vlastní stráže,
které ho budou hlídat.
Tohle je smlouva s ďáblem.
Jste prezidentem země, která už je dávno peklem na zemi.
S kým čekáte, že budete smlouvat?
Gaviria by spíše uzavřel sto smluv s ďáblem,
než s Pablem.
Kývnout na Pablovy požadavky byla politická smrt.
Takže udělal to, co politici umí nejlépe. Hrál o čas.
Nechal nás dělat naši práci a modlil se, ať něco najdeme.
Haló. Tady Gorilla.
Pozemní jednotky, začínáme trilateraci zdroje signálu.
A když jsme něco našli,
nebylo to úplně podle našich představ.
Promiň, Gorillo, není mi dobře.
Slečno Diano,
proč jste tak nepříjemná na šéfa?
Ty jsi oddaný jako ovce, viď?
Ten muž je tvůj únosce,
můj únosce a únosce celého našeho národa.
Tady, začínáš.
Schovej se tady, rychle!
Kdo by to čekal, že zpackaná razie bude Escobarovým největším vítězstvím?
Pablo ani nemusel stisknout spoušť. My to udělali za něj.
Kluci, máme problém.
Pro bojem znavené obyvatele Kolumbie
byla smrt Diany poslední kapkou.
Nešlo jen o smrt nějakého oligarchy.
Svým vystupováním v televizi si získala úplně všechny, napříč třídami.
Lidé byli zničení.
Prezident Gaviria neměl moc možností.
Pane prezidente!
Zabil jste mou dceru.
- Nechte ji jít. - Počkejte.
Kdybyste přijal jeho nabídku,
moje dcera by ještě byla naživu!
Dejte mu, co vyžaduje.
Nedovolte, aby ostatní trpěli
tak jako my.
Pane prezidente, musíme jít.
Bůh s vámi, Nydio.
Musíme si jednu věc vyjasnit.
Smrt Diany není tvoje vina. Dobře? To je snad jasné.
Escobar je schopen takhle pokračovat do nekonečna.
Ano a my taky.
My jsme stát.
Budeme bojovat,
dělat vše, co můžeme, a dostaneme ho.
Máme možnosti.
Například, proč sem nepustíme americkou armádu?
Já vím. Nelíbí se nám to. Mně osobně se to nelíbí.
Ale pokud dostanou specifický úkol...
- Ne. - Něco utajeného.
Ne!
Je čas to všechno ukončit.
Dej Escobarovi, co žádá.
Jedeme.
Pokud kongres zruší vydávání, budeme bezmocní.
Budeme jen na okrasu!
Všechna práce půjde do hajzlu.
Nemáme na výběr.
Lidé, veřejnost,
všichni už mají dost toho krveprolití.
Jasně, a pašovat bude dál,
jen to bude řídit z vězení.
- Přesně! - Ano.
Teoreticky vzato, dostat Escobara za mříže je vítězství.
Pro vztahy s veřejností?
Je to kapitulace.
Chcete Escobara.
Proč?
Protože se s ním chcete předvádět v těch vašich DEA vestách?
Myslíte, že tohle je nějaká hra?
Tohle je Kolumbie a naši lidé chtějí mír!
Tohle není žádná zasraná hra!
Takže, náš přítel, Fernando,
by vám nyní chtěl něco říct.
Pablo se nechá dobrovolně zatknout kolumbijskou vládou,
pouze s jedním obviněním:
pašování drog.
A...
nechají ho postavit vězení,
ke kterému se policie nesmí přiblížit na tři kilometry.
Konečně jsme osvobozeni od tyranie!
- Na Kolumbii! - Viva!
Fernando.
Moc ti děkuji.
Žádný problém, Pablo.
A už víš, kdy bude Kongres hlasovat pro zrušení vydávání?
Do pár týdnů.
A potom se budeš moct vydat do rukou úřadů.
Dělá mi radost ukončit moji spolupráci s tebou takovým vítězstvím.
Ne, bratře. Teď tě budu potřebovat nejvíc.
- Jak to? - Fernando...
Teď je čas najít kličky v zákoně a zkrátit můj rozsudek ještě víc.
Viď?
A co to znamená pro nás?
Znamená to, lásko,
že teď mám svoje vězení.
A ty mě
můžeš navštěvovat
každý den.
- Myslím to vážně, Pablo. - Já taky.
Problém je, Pablo, že...
jsi se teď přiznal k obchodu s drogami,
a moje image novinářky nesmí být spojována s tebou.
Takže...
ty si myslíš, že ti budu kazit image novinářky,
je to tak?
Vždyť víš, co myslím.
Ano, jistě, chápu. Jistěže.
Myslím, že je čas
ti dát sbohem,
aby sis mohla najít nového, upřímného přítele,
koupit si malý domek,
mít malé děti,
malé pejsky.
- Nedělej si srandu, Pablo. - Nedělám si srandu.
Jen bych rád, abys věděla,
Valerie, že jsi
stejný bandita jako já.
Takže na mě nezkoušej tyhle sračky.
Vypadá to, že ti to vyšlo, co, ty parchante?
Kurva, už jsem myslel, že ses zcvoknul.
Géniové
jsou vždycky označováni za cvoky.
- No ne snad? - Jo.
Ochové...
Ochové co?
Můžeš se vsadit, že budou nasraní.
Kvůli té dohodě?
Nebo protože jim šukáš sestru?
To byla hloupá chyba, Gustavo.
Doufejme, že si to s tebou nebudou chtít vyřídit.
Závod začal.
Pablo musel svoje vězení postavit co nejrychleji.
A jeho nepřátelé ho museli dostat dřív, než to stihne.
Jakmile překročí práh vězení, je v bezpečí.
A všichni venku budou v nebezpečí.
Dostali jsme oficiální rozkaz zastavit jakoukoli budoucí operaci.
až se Pablo oficiálně vzdá.
Pátrací blok bude zrušen.
Slyšeli jsme to. Žádná policie na tři kilometry.
Zasraná fraška.
Je to rozsudek smrti pro mé muže.
Nebudu schopen je chránit.
Nedopustím to.
Jsou tu policisté, co nesnáší Escobara stejně jako já.
Víc.
Nezastaví se jen proto, že jim to někdo řekne.
Samozvaní strážci zákona?
Říkej tomu, jak chceš,
ale pořád od vás budu žádat informace.
Dáme ti, co máme.
Javi, uklidni se.
Vědí, že jsme jim pomáhali. Ještě jednou a je po všem.
Říkals, že do toho jdeš.
Tady bude fotbalové hřiště.
Tady chci mít malý dětský koutek pro Manuelu
a dole bar s vířivkou pro kluky.
Má rodina bude bydlet tady v domě pod kopcem.
Chci mít dalekohled, abych se na ně mohl kdykoliv koukat.
Jasně. Spíš aby ses mohl dívat na zadky jinejch holek.
Ne. Na rodinu, na svoje děti.
Co pro tebe můžeme udělat, Pablo?
No,
zatímco budeme ve vězení, Gustavo a já,
budu počítat s tebou, Moncado,
a tebou, Galeano,
že budete řídit byznys.
Díky, Pablo.
Jsme vděčni za tu zodpovědnost. Počítej s námi.
Už jsme mluvili o plánu operace,
je všechno jasné?
Ano. Nezklameme tě, Pablo.
Řekl jsi jim o tý dani?
- Ne, neřekl. - Jaká daň?
Co je to za daň?
Kdo platil tu válku, kterou jsme vedli?
Ty.
Ty, Done Pablo.
Přesně tak.
Teď máme mír.
To je výhoda pro vás.
Bylo by jedině fér, kdybyste přispěli na právní a bezpečnostní výdaje,
které nás s Gustavem čekají za mřížemi.
A kolik to zhruba bude?
Myslím, že jsme se domlouvali na 200 000 dolarech měsíčně, že?
Jo, 200 táců.
Daň 200 táců?
To je hodně peněz, brácho. Hodně peněz.
Ale počítej s tím.
A znovu, moc ti děkujeme za tuto zodpovědnost
a za to, že s námi počítáš.
Tak dobře.
Done Pablo.
Gustavo.
Myslíš, že to byl dobrý krok, Pablo?
Proč bych je měl nechat sklízet ovoce z naší práce,
aniž bychom z toho něco měli, Gustavo?
Souhlasím s tebou.
Ale právě teď potřebujeme, aby tihle dva buzíci byli loajální.
No a? Myslíš, že neinspiruju k loajalitě?
Mě? Ano, samozřejmě, že mou máš.
Ale nejsem si jistý ostatníma.
Víš, Pablo, pointa je,
že jsi vyhrál.
O tom není pochyb.
Ale vzdal ses.
A existují lidi, co to budou brát jako slabost.
Musíme mít nepřítele nablízku víc než kdykoliv dřív.
Děkuji.
Rád tě znovu vidím, Valerie.
Taky, Pacho. Moc ráda tě vidím.
Ačkoliv musím říct, že to je trochu nečekaná návštěva.
My se o tebe bojíme.
A proč se „my“ bojíme?
Pablo se dohodl s vládou.
Bude se muset přiznat k určitým věcem.
Věcem, které by mohly poškodit tvoji reputaci.
Jestli jsem v něčem dobrá, tak je to udržování mojí dobré reputace.
Ano, ale tentokrát je to jiné.
Podívej,
pomohla jsi z Pabla udělat „kolumbijského Robina Hooda“.
A až se všechno posere,
budeš za to zodpovědná.
Možná mě taky převezl. Jako zbytek světa.
Ty máš taky nepřátele, chápeš?
Nenechají to jen tak.
Valerie, poslouchej.
Máme hodně kontaktů v New Yorku, významných, dalo by se říct.
Měla bys tam jet, alespoň než se situace uklidní.
Odjet z Kolumbie.
V New Yorku žije přes milion Kolumbijců.
Nové obecenstvo.
A jim je jedno, jestli jsi spala se zrůdou, nebo ne.
Jen na chvíli.
Až bude po všem,
budeš se moct v bezpečí vrátit,
to ti garantuju.
A nejen to, získáš si nové obecenstvo ve Státech.
Zrada není můj styl.
Jaká zrada?
A co bys zrazovala?
Tvoji roli milenky?
Zůstáváš oddaná muži, kterému nejsi dost dobrá
jako manželka.
Jeho žena? Já?
Ne, drahoušku, pleteš se.
To je to poslední, co bych chtěla.
Krom toho,
myslíš, že bych chtěla být jeho žena?
Být celý den zamčená a čekat v domě Monaco,
zatímco je venku...
se mnou?
Ne.
To je nuda.
Hrozně jsi mi chyběl.
Ty mně taky.
Ne, bylo to strašný.
Prostě strašný.
Každej den v jiným baráku,
bál jsem se o tebe,
o děti.
Pravdou je,
že je skvělé být zas doma.
- Vypadáš šťastně. - Samozřejmě.
Ty časy už jsou pryč.
To je asi ten nejradostnější obličej muže, co se chystá jít do vězení.
Děti! Děti, Pablo!
- Děti! - Ne, Tato!
- Musím jít pro ně! - Zůstaň tady.
Moje děti!
Zůstaň tady! Dojdu pro ně. Zůstaň.
Juane Pablo!
- Jsi v pořádku? - Ano.
Pojď.
Jdi za tvojí matkou.
Pojď.
Explodovalo auto dole na ulici,
bylo v něm asi 350 kilo dynamitu.
Malá Manuela ohluchla na jedno ucho po zbytek života.
V téhle válce
to vypadá, že to vždycky odnesou ti nevinní.
Pro Escobara znamenala bomba v Monacu dvě věci.
Za prvé, uvědomil si, že policie nebyla jeho největší problém.
Ti by nikdy nepoužili bombu.
Tohle byl nový hráč na scéně,
hráč, kterému nedělalo problém jít po jeho rodině.
Neboj se, bratranče.
Všechny je zabijeme.
Za druhé, a to pro něj byla největší rána,
bylo, že poprvé v jeho životě
ho někdo zradil.
A ještě hůř, on netušil, kdo.
Haló?
Valerie, došlo k útoku na Monaco.
Právě teď?
Ano, před pár minutami. Bomba v autě.
Kdo byl uvnitř?
Nevíme.
Máte ještě další informace?
To je všechno, co prozatím víme.
Dobře, díky.
Vždy s ní jezdí do stejného motelu.
- Marino. - Kam jdeš?
Jdu do města.
Musím pryč z tohohle vězení.
- Pojď sem, Marino. - Ano?
Užij si to.
Dávej pozor.
Díky.
Víš, co udělá, že jo?
Bude dál provozovat obchody zpoza mříží,
který jsou chráněný kolumbijskou vládou.
To se mu musí nechat. Je to génius.
No,
o důvod víc vyjednat vlastní kapitulaci.
Pablo tohle vzal na sebe, to dobře víš.
Takže musíme využít našich politických kontaktů,
hlavně generála Jaramilla.
Můžeš si s ním promluvit?
Ano, samozřejmě.
Ale myslím, že to nebude stačit.
O čem to mluvíš?
Že budete muset nabídnout něco víc,
něco, co je bude zajímat natolik, aby do toho šli.
Gustavo Gaviria.
Ten je klíčový.
Jestli zhebne, tak s ním i celé impérium.
Souhlasím, to by šlo.
Jo, to by šlo.
Často se říká,
že neexistuje čest mezi zloději.
O pašerácích to platí dvojnásob.
Ochové, s pomocí Cali, si udělali vlastní plán kapitulace.
Žádná vydání, žádný tvrdý trest.
Kolumbijská vláda byla ochotná přehlédnout jejich účast
na největším kokainovém impériu na této planetě.
Místo toho si odsedí snížené tresty.
- Obvinění? - Následujte mě.
Nelegální import býků ze Španělska. Nedělám si prdel.
Šli do vězení s úsměvy na tváři.
Stačilo jim použít svou sestru jako návnadu
na chycení kořisti, kterou policie doopravdy chtěla.
Polib mě.
- Sluší ti to, brouku. - Jasně, díky.
Myslím to tak, že ti to vždycky slušelo.
Gustavo.
Co se děje?
Nic.
Nic se tu neděje. Nebo snad ano, plukovníku Carrillo?
To záleží na tobě.
Rozluč se.
Ne.
Ne. Gustavo, podívej se na mě. Gusta...
Ví vůbec tvoje rodina, kde jsi?
- Gustavo! - Uklidni se, Marino.
Děláte velkou chybu, Carrillo.
Už vyjednáváme s vládou.
- Nemáte důvod tohle dělat. - Máš pravdu.
Proto tu nejsem.
A co teda, kurva, chceš?
Nechovej se jako idiot.
Dej mi tvého bratrance a nechám tě žít.
Jasně.
Tak mě zabij, zmrde.
Sám to dělat nebudu.
Chtěl bych ti představit pár lidí,
kteří to milerádi udělají za mě.
Tenhle?
To je Lastia.
Jeho sestra umřela v knihkupectví v Bogotě kvůli vašemu bombovému útoku.
Bylo jí 17.
A tohle,
to je Trujillo.
Zabili jste jeho otce a bratra za to, že jsou policisté.
- To nemá se mnou co dočinění. - Ne?
Víš,
pokud podporuješ zlo, jsi zlo.
Podívej se na ně.
Chci, aby ses jim podíval do očí.
Nechal jsi za sebou spoustu obětí.
Řekni mi...
Už jsi někdy pocítil pomstu spravedlnosti?
Dej mi tvýho bratrance,
nebo nechám tady kluky ti ukázat pomstu jejich pěstmi.
Tak to udělejte,
vy zkurvysyni.
Dobrá.
Uvidíme, jak se budeš cítit
po deseti minutách.
Do toho.
Řekni mi, kde máš bratrance?
Takhle to nemusí skončit.
Řekni mi, kde je.
My...
jsme banditi,
ne práskači, zmrde.
Všichni...
Všichni chcípnete, zmrdi!
Jste mrtví, čůráci!
Vy, vaše rodiny, vaše ženy, všichni jste mrtví, zmrdi!
Všichni jste mrtví!
Nechte jeho tělo u krajnice.
Plukovníku, za tohle se pomstí.
Nahlašte jeho smrt jako důsledek přestřelky s policií.
Udejte, že pálil jako první.
Ale vždyť je zbitý do krve.
A teď?
Není nic krásnějšího
a důležitějšího než tohle.
Všichni jsme spolu. Jako rodina.
Pojďme jíst a užít si tohle báječné jídlo.
Počkejte.
No jasně, řepa.
- Tato? - Šéfe?
Vítej, přisedni si.
- Sedni si. - Šéfe, nevím, jak to říct...
Jako muž.
- Gustavo je mrtvý. - Co?
Našli ho na krajnici u Sabaneta, ubitého k smrti.
Cože?
Taky ho střelili, šéfe.
Ne! Jak si dovoluješ tohle říkat v mém domě?
Jak můžeš?
Táhni! Vypadni z mého domu!
Vypadni hned teď. Táhni! Co tu ještě děláš!
Ne! Gustavo, ne. Pablo...
No! Vypadni!
Klid. Všechno bude v pořádku.
Jsi si tím jistý?
Ano, šéfe.
Chci, abys ho dovezl na hřbitov.
Hlídejte jeho tělo, dokud nebude pohřben.
- Samozřejmě. - Běž.
Jak ti je, synu?
Bude mi tak chybět, mami.
Když...
vám bylo devět nebo...
deset,
pamatuješ?
Jak jste jezdili spolu pořád na kole?
Prostě jste vyjeli do hor a zmizeli.
Celé dny uplynuly...
Ach.
A my vás volali.
Přišlo nám, že jsme se zbláznili, křičeli jsme jako pominutí...
dokud jste se neobjevili.
Ach, můj bože.
„Kde jste byli?“
Křičela jsem: „Kde jsi byl, synu?“
„V horách, mami.“
„Výš než mraky, tetičko,“
říkal Gustavo s úsměvem.
On...
Vždycky chtěl jít dál.
Vždycky.
Ale s tebou.
Jen s tebou.
Nemyslel jsem, že to skončí takhle.
Dobré odpoledne.
Šéfe?
Někdo vás přišel navštívit.
Slečna Valeria.
Dobrý den, madam. Pablo.
Co ona tady dělá?
Jsem tu jen proto, že mám důležité informace.
Doufám, že je to akutní.
Jde o Gustava.
Tak mluv.
Slyšela jsem, že bratři Ochové byli zahlédnuti v Cali.
To oni podrazili Gustava,
výměnou za pomoc kartelu s vládní dohodou.
Jak to víš?
Znáš mě, Pablo.
Mám svoje způsoby.
Kdo v Cali?
Pacho Herrera.
Pablo chtěl poslat zprávu do Cali,
takže dal rozkaz svým sicarios,
aby zaútočili uprostřed zápasu.
Bylo to opravdu efektivní.
Ten den dostal 14 mužů z Cali.
Problém byl,
že všichni měli ty stejné dresy.
Když sicarios konečně uviděli Pacha,
už byl moc daleko.
„Budete se skrývat navždy, Bože?
Vzplane váš hněv jako plamen?
Vzpomeň si, jak pomíjivý je život,
v jaké marnivosti jsi vytvořil člověka.“
Pablo nechal Gustava pohřbít v kopcích Medellínu,
kde si hráli jako děti.
Ztráta nejlepšího přítele
byla pro něj cena za výhru nad vydáváním.
Takže zařídil pohřeb
ve stejnou dobu,
kdy Kongres hlasoval pro jeho zrušení.
Ať už to bylo kvůli podpoře Gaviria, Pablově „stříbro, nebo olovo“,
nebo měli lidi už jen dost toho násilí,
vydávání bylo s přehledem poraženo.
Pár hodin po hlasování byla vojenská helikoptéra
vyslána na souřadnice hned za Medellínem,
kde se Pablo skrýval.
Jak víte, jsem tu jako zástupce prezidenta Gavirii
a kolumbijské vlády.
Tady je nabídka s našimi požadavky ohledně vaší kapitulace.
Peña a já jsme to museli vidět na vlastní oči.
Terorista, pašerák drog a vrah
kapituluje vděčnému národu, který mu dal všeho, čeho si žádal.
Bylo to nejblíž, co jsme mu kdy byli,
a nikdy jsme se necítili dál.
Dobrá tedy.
Odevzdávám svou zbraň.
Vyhrál jste.
To my oba.
Gaviria teď může ohlásit, že Pablo Escobar kapituloval.
Až na to, že to není pravda.
Oba víme, že je to jedna velká lež.
Lži jsou nezbytné,
když pravdě je tak těžké uvěřit.
Ne?
Nebyla to žádná kapitulace.
Pablo se nevydal spravedlnosti.
Utíkal jí.
A my se mohli akorát tak koukat.
Už po několikáté Escobar využil násilí, aby dostal, co chtěl.
Říkali tomu „la gran mentira“, „velká lež“.
A byla to lež.
Ale přišlo mi, že jak jsem ho viděl odlétat
do svého luxusního vězení,
trochu pravdy na tom přece jen bylo.
Sakra. Parchant.
Pravda, kterou jsem si nechtěl přiznat.
Vyhrál, protože byl ochoten dělat věci, které my ne.
Záporáci nehrají podle pravidel.
To je dělá záporáky.
To je možná důvod, proč vyhrávají.
Lagarto, bude dneska večer párty, nebo co?
Pánové, mám Poisona na 400 až 1700 megahertzech,
La Dispensaria.
Tak komu to dáme? DEA?
Jo. Javieru Peñovi.
Peña je idiot.
- Dám to tomu druhýmu. - Jasně.
Slíbil jsem sám sobě, že až bude ta příležitost
oplatit to Escobarovi,
i když to bude porušení pravidel, věřte mi, že to udělám.
- Prosím? - Tady Central Spike.
Dobře.
Chcete mi říct, že dobrý člověk
by se nechtěl pomstít těmhle parchantům?
Chcete mě nazvat padouchem?
Fajn. Ale pokud ano, znamená to, že jste ještě nepotkali dost padouchů,
abyste poznali rozdíl.
Jednu věc jsem se naučil tady v Kolumbii,
koncept „dobrý a zlý“ je relativní.
Překlad titulků: Jáchym Dvořák