UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Serialul e inspirat din evenimente reale. Unele personaje, nume, firme,
incidente și locuri sunt fictive în scopul dramatizării.
Orice asemănare cu personaje reale e pur întâmplătoare.
Bună ziua, sergent !
Bună ziua, prietene ! Ce ai adus ?
Am adus valve pentru instalații, niște prosoape noi
și uniforme de schimb pentru gardieni.
Dă-i drumul. A fost verificat.
Treci, prietene !
Mulțumesc, sergent.
- O zi bună ! - O zi bună !
- O zi bună, prietene ! - Mulțumesc ! La fel, sergent.
Închisoarea lui Escobar se numea La Catedral,
dar noi am poreclit-o "Club Medellín".
Era întruchiparea "marii minciuni".
Ba chiar fusese construită să pară veche și dărăpănată pe dinafară.
Dar pe dinăuntru era cu totul altfel.
Ceilalți deținuți ? Sicarios ai lui Escobar.
Asasini aleși cu grijă din orașul lui natal.
Ai ajuns, prietene !
- Cum merge, Velasco ? - Bine, frate. Cum a fost drumul ?
Bine. Ce mult e de condus !
- Serios ? - E foarte cald.
Ai avut probleme ?
Deloc. Perfect. Succes total.
Am adus tot, toate articolele speciale cerute de Don Pablo.
- Ce faci, vere ? - Blackie !
- Credeam că ne-ai uitat. - Lasă-mă să-ți arăt.
Măi să fie. Băieți ! Aduceți o scară !
Sicarios nu erau singurii din închisoare care lucrau pentru Escobar.
Și gardienii o făceau.
- Bun venit la La Catedral ! - Bună !
Poftiți jos, doamnelor.
O să avem grijă de voi.
Conform condițiilor negociate,
poliția sau armata nu se putea apropia la mai puțin de trei kilometri.
Oricât îl uram pe tip, trebuia să recunosc...
avea parte de un acord excelent.
Haide ! Repede ! Ce ? E grea ?
- Arată delicios, prietene ! - Așa, homari.
Escobar nu-și construise o închisoare.
Își construise o fortăreață.
Dar oricum o decorezi, o cușcă e tot o cușcă.
Îmi cer scuze, șefu'.
Am un raport.
Moncada și Galeano raportează că am trecut 10,000 kg
prin Mexic și Caraibe.
Au plătit taxa de război ?
Da, dar de când ai căzut la pace cu guvernul,
mulți oameni se plâng.
Cheltuielile mele din închisoare și de afară trebuie suportate de toți.
Am înțeles.
După Moncada și Galeano, cartelul din Cali e pregătit pentru o încetare a focului.
La fel și eu.
Vom negocia un armistițiu.
Dar mai întâi o să omorâm niște oameni de-ai lor.
Îmi pare rău, dar cartelul din Cali va lua asta ca pe un act de război.
Nu credeți ?
Scopul războiului...
...este pacea.
Dacă exista vreun beneficiu al faptului că Escobar era închis,
era pacea care se instaurase în sfârșit la Bogotá.
Eu și Connie am profitat pentru a începe procesul de adopție.
Războiul lăsase mulți orfani.
Pentru unul puteam face ceva.
Da, îți plac cele roz, nu ? Da, așa e.
Privește, orhidee !
Ce-i asta ? "Cattleya".
Înseamnă "grațioasă".
Mă descrie perfect.
Cumpărăm lucruri pentru copil și plante pentru apartament...
Suntem o familie.
Suntem animale domesticite.
- O vrei pe asta ? - Da.
O vrei pe asta ? Da.
Dar Elizabeth ?
După mama ? Glumești ?
Cum e "Elizabeth" în spaniolă ? Este "Isobel" ? Isobel e frumos.
- Întotdeauna mi-a plăcut "Olivia". - Olivia e în regulă.
Futu-i.
La dracu' !
- Ce faci, frate ? - Steve !
Uite ce mi-ai făcut la mașină.
- Unde ? - Uite ce blocaj.
Uite ce mi-ai făcut la mașină !
- Cum o s-o conduc ? - O nimica toată.
- Uite ce blocaj al naibii ai provocat. - Da, omule !
Și nici nu vorbești spaniolă ? Ia uite !
- Nu mă atinge ! - Ușurel, omule.
Fir-ai al naibii ! O să mă lovești ? De ce ai venit aici, curistule ?
Merit respect, boule. Cine te crezi ?
Ce faci, mă lovești ? Tu și mai cine ?
Vai...
Gata, stai calm. Nu e nicio problemă. Asta e bună acum...
- Liniștește-te, boule. - Gata ?
- Calmează-te. Gata ! - Gata ?
Gata, calmează-te.
Puțină toleranță !
Da, îmi place "Olivia".
- Ai auzit ? - Ce ?
Oameni. Copii. Râsete.
Până și negustorii au ieșit din nou.
Toate pentru că i-am dat lui Escobar cheia de la propria închisoare.
Ai făcut ce trebuia.
Crezi ?
Ar trebui să fii fericit.
În sfârșit, oamenii se pot întoarce la treburile lor.
În sfârșit, avem pace !
Am vorbit cu Pablo și e dispus să negocieze.
Zece dintre oamenii mei au fost uciși.
Voi așa începeți să negociați ?
Două lucruri, Pacho.
În primul rând, eu și dl Galeano nu avem nicio legătură cu acele morți.
Și în al doilea rând, suntem în război, Pacho.
Se moare peste tot, și noi pierdem oameni.
Putem plăti trei milioane de dolari pentru a rezolva disputa din Los Angeles.
Pablo nu va accepta nimic sub 12 milioane, Pacho.
Pentru tine 12 milioane nu înseamnă nimic.
Vreți să știți ceva ?
S-a terminat.
Ce s-a terminat ?
Cu cartelul din Medellín.
Ba nu, te înșeli, Pacho.
Exportăm de două ori cât voi.
M-ai invitat aici să-mi torni porcăriile astea ?
Pablo v-a fixat o taxă de război de 250,000 de dolari pe lună.
Așa își tratează el prietenii și asociații ?
Nu uita că mulțumită dlui Pablo Emilio Escobar Gaviria,
extrădarea a fost abolită. Asta îți convine de minune, nu ?
El ne-a creat această problemă.
Asasinarea unor politicieni și polițiști, atentate la colț de stradă și în avioane.
El a început acest război de rahat.
Negociem sau nu ?
Conform acordului cu Escobar, Echipa de căutări a fost desființată,
iar colonelul Carrillo a fost transferat în străinătate.
Deocamdată, războiul lui Carrillo se sfârșise.
Nu înțeleg de ce te trimit în Spania. Războiul cu cocaina nu s-a sfârșit.
Galeano și Moncada sunt fațada lui Escobar.
Superiorii mei spun că sunt prea dur.
Măcar Escobar e la închisoare. Pleci știind că ai ajutat să intre acolo.
Închisoare ?
Știu că voi, yankeii, nu aveți voie să survolați, dar...
Am niște fotografii făcute de armata columbiană.
Uitați-vă la ele și spuneți-mi dacă asta e închisoare.
Are un teren de fotbal.
Escobar transportă mai multă cocaină ca niciodată.
Fără guvernul columbian pe urmele lui, singura lui grijă e cartelul din Cali.
Să fim sinceri, băieți...
A câștigat.
Am ajuns, domnilor !
- Domnilor ! - Prietene, ne-ai scuturat ceva.
Conduci ca un cur.
Ne-am înțeles pentru zece milioane de dolari.
Asta rezolvă problema din LA și pune capăt războiului.
Mi se pare o propunere bună.
Știi ce înseamnă asta, șefu' ?
Noi ne menținem infrastructura, iar guvernul habar n-o să aibă.
Așa ne putem dubla exporturile în mai puțin de o lună, Pablo.
Cum s-a comportat ?
Atunci când v-a oferit banii.
Cum adică "cum s-a comportat" ?
Care a fost atitudinea lui ?
Păi... a dat dovadă de respect, Pablo.
Respect în ce sens ?
- Vrea pace, la fel ca noi. - Da, dar...
Cum a reacționat când i-ați spus soluția noastră ?
Într-o manieră pozitivă.
V-a oferit bani așa, pur și simplu ?
A început de la trei milioane. Nu ?
Dar am spus nu, că tu nu accepți sub 12.
Așa că a oferit zece și ne-am gândit că e bine.
V-a oferit trei milioane ?
Tatona terenul. Știa că nu aveam să acceptăm.
Dacă m-ar fi respectat, ar fi fost recunoscător dacă acceptam 20.
Așa, șefu'. Cere 20. Nu sta la discuții !
Spuneți-i că nu mă mulțumesc cu mai puțin de 30.
Cartelul din Cali nu va accepta asta.
Treizeci de milioane, dacă vor pace.
Foarte bine.
Trebuie să măresc și taxa de război.
De acum încolo, un milion pe lună.
De la voi doi și de la toți ceilalți parteneri.
Bravo ție că l-ai bătut, labagiule.
Dacă obținem dovezi concrete că încalcă termenii predării,
ajunge într-un penitenciar adevărat, dar fotografiile aeriene nu ne ajung.
Le puteți intercepta comunicațiile sau telefoanele ?
Deasupra închisorii e zonă de interdicție aeriană,
cu tunuri antiaeriene operate de armata columbiană.
Vă jucați cu focul dacă află Noonan.
Nu avem nimic despre el fără interceptări.
- Nu avem nevoie. - Ce ? Pe dracu'.
Nu folosesc telefoane.
- Ce naiba e aia ? - Am văzut un porumbar cam la 1,5 km.
Așa trimit mesaje.
Pentru a evita avioanele noastre sofisticate de spionaj,
Pablo a recurs la o formă rudimentară de comunicare.
N-am spus că tipul nu-i inventiv.
- Vezi ceva ? - Nu, omule.
Ești orb ca un liliac. Dă-l încoa'.
Pleacă unul.
- La ora zece. Zboară jos. - E al meu.
- Îl vezi ? - Da.
Jos.
E un porumbel al dracului de iute.
Dă-mi pușca.
- Vrei să spui că trag prost ? - Da, exact asta spun.
Ține.
Ești un trăgător de căcat.
- Atenție. - E al meu.
- La ora unu. - L-am văzut.
Trage.
Trage !
Ai fost vreodată la vânătoare de rațe ?
Nu, n-am fost la vânătoare de rațe... Țărănoi afurisit !
Bingo.
E în spaniolă. Citește.
"Livrare așteptată cu Prietenul în tunel."
Ticălosul și-a construit un tunel pe sub închisoare.
Am vorbit cu Pablo și am ajuns la o înțelegere.
Am convenit la...
- Un milion de dolari. - Ce ?
Bine.
Și casa din Cartagena ? S-au dus banii.
Vrei o casă în Cartagena ?
- Bineînțeles. - Ei bine, o s-o ai.
- Nu vezi că se îmbunătățesc lucrurile ? - Nu, văd că se complică lucrurile.
În loc să meargă mai bine, lucrurile merg mai prost.
Pablo nu vrea pace cu Cali.
Și ce-i cu taxa asta de război pe care v-o percepe ?
Kiko, 250,000 sunt deja o grămadă de bani.
Acum un milion ? E ridicol.
Ce să fac ? Să-l sun pe Pablo să-i zic că nu plătesc ?
- Evident că nu. - Atunci nu înțeleg.
- Ce vrei să fac ? - Nu e corect, Kiko, și știi asta.
Ascultă, eu îl ador pe Pablo. Îl ador.
Dar nu știu ce e cu el.
Nu știu. Poate e deprimat.
Noi suntem aici, în jacuzzi...
Liberi...
Mă iubești ?
Nu mai face pe prostul. Mă enervezi.
În ciuda ordinelor, am efectuat câteva survoluri peste închisoare.
- Am folosit camerele cu infraroșii. - Nu sunt tuneluri.
Raportul de tomografie nu indică nimic. Măsurători seismice, nada.
Putem măsura energia de radiofrecvență ?
Putem încerca. Nu penetrează mai mult de zece metri.
Dacă aduce căcaturi în tunel, să fiți siguri că iese pe acolo.
Dacă e un tunel acolo, l-o fi săpat spre China.
Baftă.
Am putea...
Am putea cere armatei detecție luminoasă și telemetrie.
Mai degrabă ne aprobă Noonan o vergea magică.
- Bine. Eu mă retrag. - Nu, termină.
Nu, nici măcar nu poți fuma aici.
Niciun noroc ?
Fotografiile astea nu arată niciun tunel pe tot versantul.
Singurul lucru pe care-l văd în toate e camionul ăsta.
- Ai terminat, dragule ? - Da.
Ce s-a întâmplat ?
S-a oprit ?
Bună dimineața !
- Ce e ? - Tu ești "Prietenul" ?
- Da. - Încântat. Javier Peña.
Fă-mi un serviciu și dă-te jos din camion.
- Ce se întâmplă ? - Nu-ți fie teamă.
Cu fața la camion.
Să mergem.
Mai fă-mi un serviciu.
Deschide.
Vă rog...
Am ratat o livrare foarte importantă.
Jucării sexuale, arhiva Hustler, o saltea gonflabilă și un curs de drept.
Moare de plictiseală acolo.
Yankeilor, n-aveți dreptul să faceți asta.
Ba sigur că avem dreptul.
Tu apeși butonul din cabină și noi facem restul, da ?
Dacă află șeful că v-am lăsat să puneți camere în camion, mă omoară.
Ce a spus ?
Zice că, dacă Pablo află, îl omoară.
Amigo...
Pablo e patronul tău ?
Da ? Da.
Eu sunt șeful tău. Da ?
E în regulă ! Fac ce-mi cereți.
Da ?
Ești bine, amice ?
Bună ziua !
‪Deci ce e asta ? La ce mă uit mai exact ?
- Club Medellín. - Un transport la La Catedral.
Televizoare mari, combine muzicale.
O roată de ruletă, niște alcool...
Mă bucur că judecătorii au putut veni cu oficialul de la aeroport.
Lui Javi îi place mult jacuzzi asta.
Plus combina muzicală cu prostituatele.
Și, firește, homarul.
- Asta este... - Da, este o ruletă de cazinou.
Are un cazinou acolo, la La Catedral.
- De unde ai pozele astea ? - De la DEA.
Firește.
Nu sunt doar pozele astea.
Mai sunt poze cu judecători, funcționari publici locali,
alți traficanți, prostituate... Vin la Pablo Escobar până și fotbaliști.
- A mai văzut cineva astea ? - Din câte știu eu, nu.
De aceea trebuie să acționăm acum.
Crezi că DEA sunt capabili să scurgă imagini în presă ?
DEA sunt capabili de orice. De-aia trebuie să facem ceva acum.
La un moment dat, Escobar era stăpân peste toată Columbia.
Acum este doar stăpânul propriei închisori.
Dacă trebuie să aleg între prostituatele de la La Catedral
și atentate cu bombe în țară...
Le sunt etern recunoscător acestor femei.
La mulți ani, Pablo !
- Atenție cum coborâți. - Ai grijă cu asta mică !
Ce mai faci ? Bun venit !
Bună, scumpa mea !
Pe ei i-am angajat ? Nu te cred.
Sunt foarte buni, Blackie.
Îmi plac.
Hai, Pablo, spune-ne... Cum îți merge ?
- Cum îți petreci timpul ? - Ducând dorul familiei.
Desigur.
Scrie o carte.
- Mamă... - Ce e ?
Nu e adevărat ? Scrii o carte.
Te rog, mamă.
Păi, atunci spune-le tu.
- E o colecție de articole. - De articole.
- Decupaje. O carte de caricaturi. - Caricaturi !
Din ziare și reviste de pretutindeni din lume.
- Din toată lumea. - Și lumea îi scrie în fiecare zi.
- Pentru că îl iubesc. - Sigur, îmi închipui.
Trebuie să găsești cu ce să-ți ocupi mintea aici.
Da, dragule. Și îi ai pe soțul lui Judy și pe Galeano să te ajute cu afacerile.
Da, că veni vorba, Kiko ți-e foarte recunoscător
pentru toate responsabilitățile pe care i le-ai dat.
Mulțumesc mult.
- Am fost la Cartagena... - Unde ?
- Am fost la Cartagena weekendul trecut. - Da ?
Și am petrecut niște zile minunate relaxându-ne.
Trebuie să fie bine să te poți relaxa așa.
- Foarte frumos. - Minunat, Tata. Nici nu-ți poți imagina.
Dar vă spun, Cartagena e foarte scumpă.
Nu-ți permiți.
În plus, cu toată povestea asta cu "războiul cu Cali"...
E dificil. Cu taxa pe care trebuie s-o plătim...
Nu e ușor, dar înțelegem. Nu prea avem ce face.
E în regulă.
Kiko s-a plâns de asta ?
A menționat.
Nu s-a plâns, Pablo ! Nu s-a plâns.
Toată lumea de aici e conștientă de sacrificiul imens pe care îl faci.
Pentru Dumnezeu ! Mie mi se pare normal, da ?
E normal să îți dăm sprijinul nostru.
Mie mi se pare normal... Serios.
Juan Pablito, du-te să te joci cu tata un pic, bine ?
Iubitule, ar trebui să te joci un pic cu copiii.
Lasă cadoul aici.
Am eu grijă de ea.
Sandoval zice că Gaviria nu face nimic cu faptul că Escobar încalcă înțelegerea.
A avut dreptate Carrillo. A câștigat.
Ce sunt alea ?
O listă cu realizările mele.
Să le bagi în tocător.
Cere-ți scuze !
- Te uitai ? - Da.
Cere-ți scuze !
Îmi pare rău, șefu'.
Nu am vrut.
- Stai calm. - Ești bine, șefu' ?
Stați calmi. Așa e jocul.
Voi continuați.
Te simți bine, domnule ?
Șefu' !
Șefu', îmi cer scuze, dar trebuie să vorbim.
Vă simțiți bine ?
- Șefu', avem o problemă. - Ce problemă ?
Mai știți transportul cel mare al lui Moncada și Galeano ?
- Cel confiscat în Boyacá ? - Da.
- 250 de kilograme. - Exact.
Dacă vă puteți imagina, un țăran a găsit trei milioane îngropate pe câmp.
Știți unde, șefu' ?
În Rionegro.
Poveste adevărată. Și fiți atenți, pentru că ea schimbă multe vieți.
Mai știți când v-am spus că afacerile aduceau atâția bani,
încât au ajuns să-i îngroape ?
Iar Barbă-neagră avea harta comorilor.
După ce l-am prins, a dat multe în vileag.
Dar nu tot.
Întâmplarea a făcut ca, într-o zi, pe un câmp din Rionegro,
un fermier care lucra pentru Galeano și Moncada a găsit una.
Mai întâi bietul de el a crezut că a dezgropat un cadavru.
De-a lungul anilor, multe au fost îngropate pe câmp.
Fermierul a știut imediat că sunt bani din droguri.
S-a temut să nu fie îngropat și el dacă îi ia.
Așa că a dus banii la cineva care avea legături,
care i-a dus la altcineva...
Care i-a dus la șeful asasinilor lui Pablo... Velasco.
Sunt bani îngropați peste tot.
Partizanii, paramilitarii, traficanții...
- Toată lumea îngroapă bani. - Da, știu.
Dar chiar pe terenul lui Moncada și Galeano ?
Nu vi se pare ciudat, șefu' ?
Mie mi se pare.
Toți banii ăștia...
...au fost găsiți pe câmp.
Ăsta e noroc, Pablo.
Sau poate că e ghinion. Pentru voi doi.
Erau pe proprietatea voastră, în Rionegro.
Pablo, pământurile alea se întind pe 120 de hectare.
Pe cele mai multe le închiriem la fermieri.
Mi-ați spus că v-a fost confiscat un transport de 250 de kilograme.
Așa este.
Acel transport valora această sumă.
Ție cine ți-a spus să deschizi gura ?
Nu e adevărat ?
Pablo, tu crezi că furăm de la tine ?
Crezi că am inventat toată povestea cu confiscarea ?
Dacă vrei, întreabă polițaii din Boyacá.
Pentru că polițaii din Boyacá sunt foarte cinstiți, nu ?
Ține minte că am cumpărat proprietatea de la Gustavo.
Ba chiar îmi amintesc că Gustavo zicea că ai bani pitiți peste tot.
Gustavo n-ar fi uitat niciodată unde a îngropat banii.
Cine-ți bagă porcăriile astea în cap ? Labagiii ăștia ?
Căcănarii ăștia și-ar vinde și mama. Suntem parteneri și prieteni.
Poate că banii s-au pierdut pentru că am mărit taxa ?
Aiurea. Am plătit taxa și nu m-am plâns niciodată.
Asta e o minciună.
- Te-ai plâns soției tale. - Nu m-am plâns.
Tu habar n-ai ce vorbesc eu cu Judy.
Înțeleg că ți-e greu, Pablo...
Ce mi-e greu ?
Să gestionezi toate astea. Pentru asta ne-ai angajat.
Să administrăm noi și să avem grijă de lucruri.
Ai încredere în noi, nu ?
Înțeleg că te neliniștește...
- Par neliniștit ? - Nu, n-am vrut să spun asta.
- Ai spus cu siguranță că... - Nu, am vrut să spun...
- Cred că voi sunteți neliniștiți. - N-am făcut nimic, Pablo !
Cu tonul ăsta îmi spui că n-ați făcut nimic ?
De parcă aș fi un idiot. Ăștia sunt banii mei sau nu ?!
Nu, Pablo.
I-ați luat și i-ați îngropat în Rionegro sau nu ?!
E clar că ăștia ți-au ascuns banii, șefu'.
- Ăsta e adevărul, mincinoșilor. - Sigur, el...
- Ține-ți gura, labagiule ! - Sunteți niște pungași !
Tu taci din gură, boule ! Nu mă jigni !
Pablo, uită-te la mine.
Suntem din familie.
Ești nașul fiicei mele.
Și nașul copiilor lui Galeano.
Ce se întâmplă ?
Suntem ca frații.
Suntem asociați și prieteni.
Am lucrat împreună toată viața, Pablo.
Am făcut prima călătorie la Miami împreună.
Am făcut atâția bani împreună, că nici nu știm pe ce i-am cheltuit.
Care e problema ?
Ce se întâmplă ?
Noi doi ținem mult la tine.
Și îți suntem foarte recunoscători.
Bine.
Când ești închis aici...
...te apucă paranoia.
Prietene !
Omule, se mai întâmplă, da ?
Suntem aici pentru orice ai nevoie. Ai încredere în noi.
Fac o călătorie la Miami.
Îți aduc câte ceva să te mai destinzi, bine ?
Pablo...
Pablo, nu !
Ești un câine, ticălosule !
Cum e să te caci pe propriul tău imperiu ?
Vrei să-ți spunem că am furat banii ?
La urma urmei, crezi ce naiba vrei tu, ticălosule.
Adio, Kiko.
Omoară-mă dacă ești bărbat, boule.
Omoară-mă cu mâinile tale !
Pe cine faci tu ticălos ?
Ticălosule !
Stați o clipă !
Ai grijă, omule.
Uite ce mi-a dat mortul.
Ce dracu' ! Arzi toată carnea !
Ce-i cu tine ? Nu vezi că fac asta ca să acopăr mirosul ?
- Da, dar n-o arde pe toată. - Ce facem cu toată carnea asta ?
- Ce vrei să faci ? - Ce să fac ?
Ce ?
Șefu', vă simțiți bine ?
Aveți nevoie de ceva ?
CURSA DIN ANTIOQUIA - 1979
Facem un grătar. Vreți ?
Nu, nu mi-e foame.
Navegante !
Șefu'.
- Vreți să v-o dau cu ceară ? - Nu, calmează-te.
Asta e favorita mea. Îmi place.
E o mașină frumoasă.
Nicio veste despre Galeano și Moncada ?
Se pare că zvonurile sunt adevărate, șefu'.
Păcat.
I-am avertizat.
Cum se rupe vreascul, așa crește pădurea.
Mai ai contactul ăla la DEA ?
Javier Peña ? Sigur.
Contactează-l și confirmă zvonurile.
Sunt la fel de interesați ca noi să i-o tragă lui Escobar.
N-am primit vești de la el de ieri. I-am sunat pe toți. Sunt îngrijorată.
Pablo mi-a spus că au plecat de la La Catedral.
Liniștește-te, draga mea.
Soțul tău e bine.
Nu, mulțumesc.
Poate... a trebuit să se ducă de urgență undeva ?
Sau poate au plecat fără să spună nimic.
Cum fac bărbații noștri.
Da, dar e puțin ciudat, nu vi se pare ?
Kiko mi-a spus clar că are întâlnire cu Pablo la La Catedral.
A zis că vine acasă mai târziu.
Încercăm să mai facem un copil. Cred că ți-am spus.
Nu ? Încercăm să mai facem un copil, iar perioada e propice,
deci aveam o întâlnire foarte importantă.
Ești sigură că Pablo ți-a spus că Kiko a plecat de la La Catedral ?
Îmi spui că soțul meu e un mincinos ?
Îmi vreau soțul înapoi.
Dacă Pablo i-a spus Tatei că au plecat...
Înseamnă că au plecat.
Ascultă... Pablo e nașul copiilor tăi.
Nu le-ar face niciun rău.
Să vorbim despre Don Pablo Escobar.
Se zvonește că i-a omorât pe Galeano și Moncada.
Unde, la închisoare ?
Da. "La închisoare".
N-are logică. Sunt parteneri.
Poate că logica nu e ceva prezent la Pablo Emilio Escobar Gaviria.
Aiurea. De unde știi ?
Rudele celor pe care i-a ucis... sunt revoltate.
Sărmanii au intrat, dar n-au mai ieșit.
Vreau să vă pun o întrebare serioasă.
Cât de mult vi-l doriți pe Escobar ?
Cât de departe sunteți dispuși să mergeți ?
Ce propui ?
Și eu, și voi avem acces la informații care ne-ar putea ajuta reciproc.
Nu.
Noi nu facem schimb de informații.
- O clipă. - Nu.
E informator, Javi.
Nu știu ce pui la cale, dar pute. Nu-mi trebuie.
Apreciez informația. Să mergem.
Partenerul tău...
...mai rămâne de convins.
Moncada și Galeano au intrat la La Catedral la ora 09:20.
Toate ieșirile din ziua aia încoace...
Nici Moncada, nici Galeano.
Personal, nu ne păsa de doi narcotraficanți morți.
Însemna mai mult haos și confuzie pentru cartelul de la Medellín.
Dar voiam să-l scoatem pe Escobar din pseudoînchisoarea aia
și să-l băgăm într-o închisoare adevărată, nu o fortăreață...
unde inamicii se puteau răzbuna.
Ești sigur ?
Ori facem politică, ori ne facem treaba.
Oricum n-am fost niciodată buni la politică.
Ce părere ai ?
Pozele astea merită analizate.
Și, credeți-mă, o voi face.
Dacă e adevărat, vor provoca o furtună de căcat, știți ?
- Mă întorc imediat. - Gracias.
Ei bine, la dracu' cu președintele Gaviria.
La dracu' cu Noonan.
La dracu' cu La Catedral.
Și la dracu' cu Pablo.