EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Serien bygger på virkelige hændelser. Visse personer, navne, virksomheder,
hændelser og steder er opdigtede af hensyn til dramatiseringen.
Ligheder med navne, personligheder eller en persons baggrund
er tilfældige og utilsigtede.
Da folk hørte om det luksusliv,
fangerne i La Catedral levede,
indledte politiet en efterforskning af påståede forbrydelser,
som Pablo Escobar stadig begik fra livet bag murene.
Efterforskningen drejer sig primært om,
at Gerardo Moncada og Fernando Galeano er forsvundet.
-Agent Peña? -Hvad er det?
Det er fra chefen.
Jeg får et kort...
Fra CIA.
"Tillykke, mange hilsner CIA."
Det... er blevet noget større, end vi havde ventet, hvad?
Forhåbentlig rådner svinet op i spjældet.
Nu skal vi ikke forhaste os. Han skal jo først overføres.
-Det var fortroligt! -Hvordan ved du, det var os?
-Escobar har mange fjender. -Selvfølgelig var det jer.
Det er lige meget, hvem det var. Sket er sket.
Det er som sagt et colombiansk anliggende. Vi kan jo være ligeglade.
Jeg indgiver en rapport om embedsmisbrug i Washington.
-Ambassadør... -Godt. Meld det til Washington.
For hvis der ikke sker noget, vil alle amerikanere her,
der arbejder for regeringen, se rigtig dumme ud. Også dig!
Jeg var ikke færdig. I er begge to suspenderede indtil videre.
Tag hjem.
MORD I LA CATEDRAL?
Hr. præsident, jeg har lige talt med justitsministeren.
Moncadas kone meldte ham savnet fra La Catedral.
Det står klart, at Escobar dræbte dem inde i fængslet.
-Så vidt ville han da ikke gå. -Escobar har ingen hæmninger.
Men ved du hvad? Det kunne være en god chance for os.
Tilgiv mig, Eduardo...
Men jeg har altså svært ved at se den lyse side ved det her.
Nu har vi chancen for at sætte en stopper for Pablos ferie.
-Chef. -Godmorgen, chef.
Godmorgen, chef.
Der er dårligt nyt.
Er ligene forsvundet?
Ifølge vores aftale med ham kan han ikke flyttes til et andet fængsel.
Undskyld, men at dræbe folk i fængslet strider direkte mod vores aftale.
Ja, men vi må skride forsigtigt til værks.
Hvis han føler, vi krænker aftalen,
begynder han sine bombeattentater igen.
Vi siger til ham, der er trusler mod ham fra hans værste fjender.
Så kunne vi måske få ham til Bogotá,
mens vi skærper sikkerheden i La Catedral.
Den fjerde brigade under general Arizas kommando
ville være bedst egnet til den opgave.
-Ariza? -Ja.
-Er han fra Medellín? -Ja.
Er han til at stole på?
Ja.
Det lykkedes.
Ja, det kostede en suspendering, og hvad så?
Jeg kalder det bare en uges forældreorlov.
Jeg var klar til at knappe en øl op og se Escobar gå nedenom og hjem i tv.
På grund af Peña og jeg
sendte Colombias regering hæren af sted.
Ikke strisserne, men hæren sgu.
Det her kunne Escobar bare ikke sno sig ud af igen.
Men i Colombia...
...går det aldrig, som præsten prædiker.
Jeg ringer til ham.
Don Pablo, her... Det er Tata.
Jeg tænkte netop, at der er intet her i verden, jeg hellere ville,
end at høre min smukke kones stemme.
Pablo, hvad sker der?
Hvad skulle der da ske?
Soldaterne.
Soldater?
Masser af soldater. De er på vej til fængslet.
Jeg forstår det ikke, Pablo.
Fortæl mig, hvad der sker.
Nej, skat. Det er ikke noget.
Alt er helt i orden.
Jeg ringer snart igen, ikke?
Jeg elsker dig, skat.
Ja, min elskede.
-Hent våbnene. -Så gerne.
Hør efter!
I er under løjtnant Dominguez' kommando.
Lad os få sikret området.
Sig til dine mænd, at de har ordre til at skyde alle,
-der prøver at forlade fængslet. -Så gerne, general.
Træd af.
-Juan Pablo, hvor skal du hen? -Jeg vil hjælpe far i fængslet.
-Nej, skat. Det kan du ikke lige nu. -Jeg vil af sted, sagde jeg!
-Din far har det fint. -Han vil have, du bliver her
og passer på din søster. Siger han ikke altid selv det?
-Men soldaterne slår ham ihjel. -Det må du aldrig sige her i huset!
-De slår ham ihjel! -Stille!
Bilen holdt bare med motoren kørende uden for garagen.
Nøglerne var der stadig.
-Jeg har ringet til ham 20 gange. -Ringede du til ambassadens vagter?
-Nej, jeg ville først tale med dig. -Godt. Lad være med det.
Hvad? Hvorfor ikke?
Ikke for noget. Jeg vil bare ikke slå alarm, før jeg selv har set på det.
-Hvad laver I? -Connie...
Prøv at slappe af, ikke? Det hele skal nok gå.
Jeg ordner det her.
Jeg finder ud af, hvor han er, okay?
Lad mig lave en drink til dig.
Chef?
De prøver at få dig ud herfra
og på at finde beviser om Moncada og Galeano.
Hvis jeg kommer ud herfra, bliver jeg slået ihjel af nogen.
Eller amerikanerne bruger deres magt til at få mig udleveret til USA.
Så pis være med det. Vi giver dem en gang bly.
-Er du fra forstanden? -Ja, vi kan overmande dem, Don Pablo.
De er 20 mod en.
-Vi gør det nu. -Nu er du dum. Vent på chefen!
Hold op med at skændes, når chefen er her.
Vi har flugtruterne.
Vi kan komme op i bakkerne, før de ved, at vi er væk.
Nogle gange skal man slås...
...og andre gange skal man være kløgtig.
Ja.
-Hvad er planen? -Vi taler med Gaviria.
Vi skal være fornuftige. Prøve at løse det i fordragelighed.
Og hvis det slår fejl?
-Hvad fanden laver du der? -Jeg glemte mine sokker.
Du skal være ude om fem minutter.
Fandens! Colombianerne står i lort til halsen.
Jeg skal tale med dig.
Herhenne.
Hvad? Har du bollet en luder tyk?
Jeg tror, agent Murphy er blevet bortført.
Jeg tjekkede alle lokale sygehuse og politistationer.
Vi følger op på spor om Cali-kartellet.
Det kan være dem eller Escobar.
Er det anmeldt til det regionale sikkerhedskontor?
Anmelder jeg det til dem, giver de den hele armen,
og så går dem, der har ham, i panik.
Hvis det er Escobar, er han allerede død.
Tjekker du med dine kilder og ser, hvad de ved?
Kors i skuret.
Jeg ser, hvad jeg kan gøre.
General Ariza har ordre til at sikre Escobar.
Du skal gå ind og legalisere hans overførsel til Bogotá.
-Hvordan "legalisere"? -Gør det formelt.
Du kan gentage, at det er en midlertidig flytning,
mens vi renoverer La Catedral, så der er sikrere for ham at være.
Vi ved jo godt, at det er løgn.
Men du siger alligevel det til Escobar, indtil vi har ham under militær arrest.
Ja, hr. præsident.
Hvad er der galt?
Det her huer mig ikke.
Eduardo... Jeg stoler på dig,
og jeg kan ikke overlade det her til en, jeg ikke har fuld tillid til.
Jeg står til fuld rådighed.
Det ved du udmærket.
Intet vil fryde mig mere end at se det røvhul få løn som fortjent.
Jeg spurgte mine kilder i militæret, og de ved røv og nøgler.
Så intet tyder på, at Escobar havde noget at gøre med, at Murphy er væk?
Vi skal slå alarm.
Vent et par timer, okay?
Hvis vi slår alarm, ender han som Diana Turbay.
Tak.
Sig til dem i comuna'en, at de skal holde mund indtil videre, OK?
Godt. Hvad har du ellers?
-Det ved jeg. -Velasco?
Jeg ringer tilbage.
Ja?
Hvad sker der udenfor?
Det ved vi ikke.
Jeg har nosset i det.
Hvad?
Saml alle de andre.
Sig til vagterne, at de skal skyde alle, der prøver at komme ind.
Tror du, fængselsvagterne vil tage imod ordrer fra dig?
Det har de bare at gøre. Jeg har selv hyret dem.
Undskyld, men folk fra Medellín har lige sagt,
at en, der hedder Eduardo Sandoval, er på vej.
Godaften. Hvor er general Ariza?
General!
Lad ham passere.
Godaften, general.
-Hr. viceminister. -Hvordan går det?
Det er rart at se dig. Godaften.
-Hvor er Escobar? -Escobar?
Han er i fængslet.
Hvad mener du med, at han er i fængslet?
Jeg troede, han var i din varetægt, når du ankom hertil.
Beklager, men sådan lød ordren ikke.
Hvordan lød ordren så?
Jeg skal sikre området og ikke lukke nogen ind eller ud
og vente på dig.
Det er ikke, hvad præsidenten tror.
Han bliver ikke glad for at høre, at Escobar ikke er i din varetægt.
Undskyld, men sådan lyder mine ordrer.
Jeg overgav mig til det fjols... vicejustitsministeren.
Men da der ingen justits er her i landet,
er han ikke viceminister for noget.
Det er godt.
Gaviria vil forhandle med os.
Det er fremragende.
Jeg tror ikke, du helt forstår dine ordrer.
-Det gør jeg. -Vent lidt. Hvor skal du hen?
Jeg prøver at udrette et mirakel.
Jeg skal ind og overbevise Escobar om, at det er en midlertidig flytning.
Og jeg skal også sige, at jeg skal garantere hans sikkerhed.
Jeg kan ikke tillade, at du udsætter dig selv for den fare.
Tror du, Escobar er dum nok til at dræbe vicejustitsministeren
lige for næsen af den fjerde brigade? Helt ærligt!
Lad mig i det mindste ringe, så de ikke skyder dig, når du går ind.
Skynd dig. Åbn døren. I to kommer med mig.
Hører du? Åbn døren! General!
Lyt til viceministeren! Hurtigt!
Åbn.
Viceminister - godaften.
Pablo venter på dig. Gå bare ind.
Vent her.
Godaften, hr. minister.
Det er længe siden.
Godaften.
Jeg er her på vegne af præsident Gaviria.
Jeg har ordre til at tage dig med til et midlertidigt fængsel i Bogotá.
Regeringen har besluttet at foretage lidt ændringer her i La Catedral,
så du og alle andres sikkerhed forbedres.
Kan Gaviria ikke finde på en mere overbevisende løgn?
Du er her på grund af Moncada og Galeano.
Men jeg slog dem ikke ihjel. Det er løgn og latin.
Hvorfor går regeringen også op i lidt stridigheder blandt gangstere?
Det er vi ligeglade med, så du tager fejl.
Du forråder mig. Gaviria forråder mig.
Hvis din sikkerhed er i fare, følger jeg dig gerne selv ud herfra.
Vi har en aftale, og den bryder du.
Hvordan ved jeg, at amerikanerne ikke bortfører mig
og tager mig med til USA?
Bush vil være ellevild med at smide mig i et gringofængsel,
som han gjorde med Lehder og Noriega, ikke?
Det sker ikke. Det lover jeg.
Lover du det?
Som vicejustitsminister?
Ja. Det lover jeg som vicejustitsminister.
Har du ikke set, at hæren har omringet fængslet?
Vi kan finde en fredelig løsning,
hvis du bare samarbejder og følger med ud.
Don Pablo, de skiderikker slår dig ihjel!
Jeg må med respekt takke nej.
Pressen siger, jeg slog dem ihjel, men det er løgn for at sælge aviser.
Hvis Gaviria vil have mig ud herfra...
...kan han selv komme... og hente mig.
Indtil da
ser jeg enhver indtrængen som en krigserklæring.
Jeg underretter præsidenten om din beslutning.
Undskyld mig.
Hr. viceminister?
Hvorfor gå hele den lange vej, når jeg har en telefon på mit kontor?
Jeg vil hellere ringe til præsidenten uden for fængslets mure, tak.
Luk mig ud!
Din mor må da have lært dig, at man ikke siger nej til en høflig invitation.
Min mor lærte mig, at invitationer er valgfri.
Jeg håber, du tilgiver mig for at gøre denne invitation obligatorisk.
Det er ikke hver dag, vi har fornemt besøg af en vicejustitsminister.
Kom, viceminister.
Slap af. Nu går vi.
Hvor har du været? Du tager ikke din telefon!
Undskyld. Jeg har arbejdet på sagen.
Hvad fanden betyder det? Hvad har du lavet?
Undskyld.
Jeg prøver bare at bevare roen.
Jeg vil bare gerne hjem.
Jeg vil have min mand tilbage.
-Tror du, han lever, Javi? -Ja.
Nej.
Du er bare ikke sikker på, at han er død.
Hvorfor er han så længe om det?
Med al respekt synes jeg ikke, vi skulle have ladet ham gå ind.
Nej.
Pablo er ikke så dum, at han ruller sig ud med en viceminister.
Vil du have noget at drikke?
Jeg mangler ikke noget.
Du skal ikke være så nervøs.
Når du ringer til præsidenten, gør du det klart,
at hvis han ikke trækker tropperne omkring fængslet tilbage nu,
så svarer jeg ikke for følgerne.
Men hvis han trækker tropperne tilbage,
bliver vi her i fred og ro og afsoner resten af dommen.
Godaften, præsident Gavirias kontor.
Det er Eduardo, vicejustitsministeren. Jeg skal tale med præsidenten.
Et øjeblik.
Undskyld forstyrrelsen.
Det er viceminister Sandoval, der ringer.
-Tak, María. -Undskyld mig.
Hallo?
Hvor længe skal jeg holdes som gidsel?
Du er ikke gidsel, men gæst.
Escobar har Sandoval inde i fængslet.
Læg på nu, hr. præsident.
-Læg på. -Jeg skal vide, om han har det godt.
Læg på.
Hvis Escobar ved, du er på linjen, tvinger han dig til at lave en aftale.
Eller måske dræber han Eduardo, hvis du lyver.
Læg på. Nu!
Lad os være alene.
-De lagde på. -Vrøvl.
Hold kæft!
Så...
...præsidenten har altså for travlt til at tale med mig?
Jeg forstår ikke, hvordan han er havnet i fængslet.
Det gør jeg heller ikke. Jeg aner ikke, hvad Sandoval laver.
Troede han, han kunne bilde Escobar ind, at han var kommet for at hjælpe ham?
Vi var enige om, at Ariza skulle tilbageholde Escobar.
Ariza havde nok god grund til at vente.
-Ja. -Det er en meget ømtålelig situation.
Escobars folk er helt sikkert bevæbnede.
Jeg synes, vi skal ringe til DAS og få gidselforhandlerne hertil.
Har jeg din tilladelse til det?
Godt.
María Clara, stil mig igennem til DAS med det samme.
Nej. Nej.
Annuller samtalen.
-Denne gang forhandler vi ikke. -Det forstår jeg ikke, hr. præsident.
Hvis Sandoval dør...
...har jeg det på samvittigheden i resten af livet.
Men mit land kommer først, og jeg giver ikke Escobar den magt.
Send specialstyrkerne ind... og få det afsluttet en gang for alle.
Jeg har lige indset noget.
Præsidenten forrådte ikke kun mig.
Han forrådte også dig.
Han vidste, at hvis du kom... Se på mig...
Der ville kun være tre muligheder.
En: Jeg følger fredeligt med dig.
To: Jeg tager dig som gidsel.
Tre: Jeg skyder dig,
og så har han en virkelig god grund til at slå mig ihjel.
Ikke?
Uanset hvad, så vinder han. Ikke?
Måske forråder præsidenten os begge to.
Måske har du ret.
Men ved du hvad?
Jeg ville ofre mit liv, hvis jeg vidste, at du døde af det.
Du tror, du er bedre end mig, men der tager du fejl.
Jeg havde intet.
Jeg har kæmpet for at nå så vidt, som jeg er kommet.
Var regeringen ikke kommet efter mig...
...havde jeg været, hvor du er nu. Vicejustitsminister.
Du og jeg har intet til fælles.
Du er kriminel.
Og kriminelle bliver altid fanget.
Undskyld.
Din ven Gaviria har beordret, at specialstyrkerne skal storme fængslet,
mens du stadig er her.
Jeg ville have gjort det samme.
Lad være med at slå ham ihjel.
Dør han... så lad det ske for hans egen regerings hånd.
Held og lykke, hr. viceminister.
Hvad nu?
Undskyld, ambassadør. Vi har et problem.
Det kan du bide spids på.
Hej, makker.
Kan du huske, jeg sagde, at ingen ved deres fulde fem
ville nakke en DEA-agent?
Det havde jeg helt ærligt også glemt,
da de tog mig.
Men så slappede jeg af og indså, at hvis de ville slå mig ihjel,
så ville de have skudt mig foran mit eget hus.
Det her... var noget andet.
Jeg gik ud fra, at det var Escobar, der vidste, at de var ude efter ham,
og derfor snuppede noget at forhandle med: Mig.
Sid ned.
Du har klokket i det. Tror du, de vil bytte for mig?
Nej. Nej!
De stormer sgu da lortefængslet og skyder knoppen af ham!
Jeg er ked af, at du blev taget mod din vilje,
men jeg vidste, du ikke ville følge med efter dit sidste møde med Navegante.
Jeg er glad for at se, at det går godt for Cali-kartellet,
men du har lavet en bommert.
Det mener jeg nu ikke.
Jeg ved, du kan lide whisky, men jeg tillader mig at lave en cocktail til dig.
Jeg har lige lært at lave en listig daiquiri med passionsfrugt.
Godt for dig, men jeg vil fandeme ikke have en daiquiri.
Du kan bare gå. Vi er langt fra Bogotá.
Godt, så går jeg. Jeg finder selv ud.
Jeg tænkte, du måske gerne ville se nogle billeder, jeg har.
For flere uger siden opsnappede vi, at du ringede til oberst Horacio Carrillo
for at bekræfte et sted, hvor Pablos sicarios var samlet.
To timer senere var de alle døde.
Det var en uskyldig kvinde også.
OK.
Poison er på La Dispensaria ved midnatstid med sine folk.
Hvem er din kontakt på ambassaden?
Vidste du, at hun havde to børn?
Hvad tror du, aviserne vil sige til det?
Vores regering ser ikke med milde øjne på dødspatruljer med støtte fra USA.
Jeg kan afpresse dig med de billeder.
Du kan sætte din karriere hos DEA over styr,
ryge i fængsel... Måske endda her i Colombia.
Men bare rolig.
Jeg beder ikke dig eller Peña om at gå over en streg, I ikke er gået over før.
Du tror altså, at DEA og Cali-kartellet vil passe godt sammen.
Der er mange i alle afkroge i Colombia,
der har været i kløerne på Pablo Escobar.
Moncadas og Galeanos familier,
familier til dommere og politibetjente.
Folk med ressourcer, der bør samles i en pulje.
De vil have hævn.
-Og det vil du hjælpe dem med? -Sammen med dig.
Jeg kan ikke love noget lige nu.
Men én ting kan jeg godt sige.
Når Pablo ryger, og det gør han...
...så bliver der banket på hos dig.
Og det er mig.
Du har ikke smagt min daiquiri.
Herrera er en udmærket vært.
Han laver lækre cocktails og sørger for, at man kommer direkte til ambassaden.
-Hvad sagde Herrera? -Hvad sagde han?
Hvad sagde han?
Du gav ham de forbandede oplysninger!
Han har billeder af mig. Han har optagelser af mig.
Svar mig!
-Hvad? -Gav du Herrera alt det pis?
-Ville jeg gøre det mod dig? -Er du sammen med Cali, Javi?
Er det din version af "med på alt"?
Jeg har kun et mål: At knalde Escobar.
Det er ikke et svar.
Hvem gav ham de forbandede billeder?
Hej.
Vi ses.
Jeg ringer til min kone.
Jeg har hende på linjen.
-Hej, elskede. -Hej.
Vi har et lille problem her.
Vi arbejder på at løse det, men du ved, hvad du skal gøre...
...hvis det ikke lykkes, ikke?
Jo, Pablo.
Jeg elsker dig højt.
I lige måde.
-Meget højt. -Farvel, min egen.
Vi er forbrydere.
-Vent lidt! Hvad er det? -Din brigade bestemmer ikke mere!
Få mig ud herfra, forstået?
Kom så.
-Hurtigt! -Ned! Nej! Derind!
Stop, stop!
Rum ryddet!
-Stop, stop! -Det er mig...
Duk dig, og uanset, hvad der sker, så stopper du ikke.
Sig noget.
Ja, det er ham.
Højere, jeg kan ikke høre dig.
Er det bekræftet?
Vent lidt.
De stormede fængslet. Sandoval er befriet.
Mine herrer...
Og Escobar?
Se, hvad vi har fundet.
Tror du, han har det godt?
Jeg er sikker på, han har det fint.
Vi ses i morgen.
Godnat.
Det er OK...
Det er OK.
Steve...
Jeg vil bare hjem.
Det her er hjemme.
Mindre end en time efter, at Escobar flygtede fra La Catedral,
vidste alle i Colombia, at nu blev der krig igen.
Men denne gang ville det være anderledes.
Denne gang ville ingen overgive sig...
Ingen ville forhandle...
Ingen ville lave aftaler.
Denne gang... ville vi slå ham ihjel.
Escobar sagde: "Hellere en grav i Colombia end en celle i USA."
Så hør lige her, dit røvhul...
Det er helt i orden med mig.