UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Serialul e inspirat din evenimente reale.
Unele personaje, nume, firme, incidente, locuri și evenimente sunt fictive
în scopurile dramatizării.
Bine. Continuăm.
Să vă explic pe scurt.
Patru mii de soldați.
O unitate de 250 de oameni ai forțelor de elită columbiene.
Zeci de mii de gloanțe trase.
Șapte câini.
Și patru elicoptere afurisite.
Pablo Escobar era înconjurat în mijlocul pustietății.
De data asta, n-avea nicio șansă să scape.
Nu-i așa?
Auzi, Jimenez...
Crezi că l-au omorât forțele speciale?
Dacă poate fi omorât, de fapt.
Cum adică? Ce tot vorbești?
Nu știu.
Cică l-au împușcat de 20 de ori.
L-au umplut cu plumb.
Apoi i-au ars corpul și i-au aruncat cenușa peste Medellín.
Se spune că s-a ridicat din cenușă,
s-a dus la casele celor care l-au împușcat și i-a omorât în somn.
Aiureli.
Liniște! Vine cineva.
Suntem soldați ai armatei naționale! Opriți-vă și identificați-vă!
Suntem bine înarmați!
Dle Escobar...
Îmi pare rău, avem ordine să nu vă lăsăm să treceți.
Trebuie să vă luăm în custodie.
Îmi pare rău, băiete.
Din păcate, nu pot permite asta.
Mă scuzați.
Nu suflați o vorbă despre asta nimănui, ați înțeles?
Da.
Viața nu e corectă, nene.
Pablo Escobar?
Se ducea acasă.
Cât despre mine și Connie, noi aveam mari probleme,
și nici măcar nu aflasem vestea.
- Asta fac eu. E slujba mea. - Nu îndrăzni să spui că e slujba ta.
Știu care e slujba ta.
Nu presupune să fii răpit de un cartel columbian al drogurilor.
Îmi pare rău. Zău. Știu că ți-o fi fost greu.
Connie, nu am fost în primejdie nicio clipă.
Acum sunt aici, înapoi, cu tine.
Vreau doar să fim în siguranță.
Vreau să plecăm naibii de aici, vreau acasă.
- Murphy. - Escobar a scăpat.
- Ce? - A ieșit, futu-i.
L-a luat ostatic pe Sandoval sub asediu. Când armata a intrat... el a fugit.
A ieșit pur și simplu.
Vino să mă iei în zece minute. Ne vedem jos.
Escobar a evadat.
Și știți ceva?
Chiar mă bucuram.
Vulpea ieșise din cușcă, începea vânătoarea.
Da, a fost cea mai mare gafă din istoria oamenilor legii.
Din fericire, nu a fost gafa noastră.
Aceasta e o mare rușine pentru toată Columbia, domnilor.
Așadar...
- Cum procedăm? - Dle președinte...
Dle președinte, Escobar va încerca sigur să se reinstaleze în oraș.
Nu le putem permite lui și sicarios ai lui să se miște liberi.
Recomandarea mea, dle președinte, e să ocupăm Medellín.
Inundăm străzile cu ofițeri. Efectuăm percheziții.
Închidem străzile. Instituim puncte de control al mașinilor.
Îl ținem sub presiune până apare.
Și cine ar conduce o astfel de operațiune?
Colonelul Pinzón, domnule.
- Să înceapă imediat. - Desigur, dle președinte.
- Ești rănit? - Nu, nu sunt.
Știi că nu puteam vorbi cu el.
Nu puteam negocia cu Escobar.
- Înțeleg. - De ce ai intrat?
Ceva nu mi s-a părut în regulă.
Ariza a spus că a primit ordin să asigure perimetrul, atât.
A mințit. I-am dat ordinul personal.
Du-te acasă și odihnește-te, dar revino curând.
Știi că ești singurul în care pot avea încredere.
Da, domnule.
Dnă Tata, mă întorc imediat. Scuzați-mă, doña Hermilda.
Șefu'!
- Mă bucur să te văd. - Ce bine că v-ați întors!
Mă bucur să te văd.
E aici. El e.
- Domnul fie lăudat! - Ce mai faci, frate?
Știam eu!
Pablo!
Slavă Domnului!
- Fiule! - Cum te simți?
- Sunt bine. - Ești bine?
- Și tu ești bine? - Sunt bine.
- Ești bine? - Da.
- Am făcut tot ce am putut, tată. - Știu.
Știu.
Sunt foarte mândru.
Te iubesc foarte mult.
E tata.
...tu și familia ta. Să vă apere întotdeauna slava Lui.
Mulțumesc foarte mult.
Sunteți niște băieți minunați.
- Monitorizați frecvențele poliției. - Da.
Și nu mă deranjați decât dacă e absolută nevoie.
Cum doriți, șefu'.
Foarte bine.
Foarte bine, domnilor.
Foarte bine.
Ia lucrurile din mașină și aranjează-le acolo.
Am simțit că te-am pierdut.
Nu mă vei pierde niciodată.
Și acum, Pablo?
Acum ce facem?
Am făcut ce trebuia să fac, Tata.
Mă voi ocupa eu.
Vom fi bine, și mulțumiți,
și fericiți, și împreună, și uniți.
Dar...
Întotdeauna.
- Spune-mi că nu mă părăsești niciodată. - Niciodată.
Promite-mi.
Îți promit.
Îți promit, iubirea mea.
Pablo Escobar a evadat din închisoare.
A ieșit iar din pușcărie după o confruntare bizară între...
Până dimineață, lumea aflase, iar privirile erau ațintite pe Medellín.
GEAMURI ȘI OGLINZI
Aceasta nu era o razie... ci o invazie.
Gaviria era gata să treacă din ușă în ușă pentru a-l prinde pe Escobar.
Și noi voiam să luăm parte la asta.
La urma urmei, reprezentam America aici.
Ne consideram băieții care puteau rezolva lucrurile.
Iisuse!
Agent Murphy. Agent Peña. DEA.
Înțeleg că sunteți de la DEA, dar întâi trebuie să îl întreb pe colonelul Pinzón.
Așteptați o clipă.
- Numele Pinzón îți spune ceva? - Nu, nu-l cunosc.
Tu vezi asta?
Se pare că nu suntem invitați la dans.
Domnilor, așteptați aici o clipă.
Vă lăsăm să intrați imediat ce asigurăm zona.
Da, când n-o mai rămâne nimic înăuntru.
Va trebui să mutăm totul.
- Cum adică „totul” ? - Totul. Laboratoarele...
Birourile, ascunzătorile, depozitele... Mutăm totul.
Șefu', chiar și laboratoarele?
Sunt bine păzite. Nu e nicio problemă.
Voi nu știți ce se petrece la La Catedral?
Polițaii văd toate hărțile și documentele pe care le-ați lăsat în urmă ca tâmpiții.
Nu mai putem avea încredere în nimeni, ticăloșilor.
Cui îi spui tu ticălos, labagiule?
Mutăm totul.
- Ați înțeles? - Da, domnule.
Da, Don Pablo.
Ne vor trebui mai mulți oameni.
Azi-noapte am pierdut mulți camarazi.
- Odihnească-se în pace. - Amin.
Și încă ceva.
Voi avea nevoie de un șofer bun, curat, care să mă conducă prin oraș.
Trebuie să fie inteligent, neînfricat și loial.
- S-a făcut, șefu'. - Șefu', îmi pare rău că mă amestec iar.
Dar nu puteți risca în felul ăsta.
Da, Don Pablo, sunt de acord cu Velasco.
Vreau ca lumea să știe că Pablo Escobar nu se ascunde ca un șobolan.
Pentru că noi...
suntem cartelul de la Medellín, futu-i!
Acum rețineți... cartelul de la Medellín nu era o singură grupare mare.
Era format din mai multe grupulețe.
Un colectiv, cum ar veni.
În ce-l privește pe Pablo, el era în continuare liderul lor.
În mintea lui, orice traficant trebuia să-i plătească tribut.
Numai cineva care a ucis mii de persoane putea crede
că Judy Moncada ar fi uitat ce le-a făcut soțului ei, Kiko,
și partenerului lui de afaceri, Fernando Galeano,
cei care i-au administrat afacerile când el era la închisoare.
Un dement. A crezut că furau de la el...
Normal, au simțit asta pe spinarea lor.
Pablo, nu!
Crede ce vrei tu să crezi, ticălosule!
De ce o fi crezut că Judy acceptă...
Păi, n-a acceptat.
Iar împreună cu fratele ei Jaime și cu șeful de securitate Diego Murillo,
poreclit Don Berna, s-au separat de cartelul de la Medellín.
Iar acum, că Pablo ieșise, voiau răzbunare.
Cât despre celelalte bande, acestea erau indecise.
Frații Prisco, de pildă.
Cel mare, Ricardo, era un membru de nădejde al comunității medicale.
Nu știa de partea cui să treacă.
La fel banda Gallón, care avea să devină faimoasă un an mai târziu,
după asasinarea fotbalistului columbian Andrés Escobar,
pentru autogolul său de la turneul mondial din 1994.
Dar aici nu era un meci de fotbal. Aici erau afaceri cu prafuri.
Și decizia de a fi de o parte sau de alta depindea de oferta cea mai bună
și de cine avea cele mai mari șanse să câștige războiul.
- Iar asta? Calmează-te. - Să mă calmez? Ce vrei să fac?
Să stau aici până intră Pablo pe ușa aia și mă omoară cu fiica mea cu tot?
Te omoară și pe tine.
- Ce părere ai despre asta? - Pablo nu va omorî pe nimeni, da?
Jaime, tu în ce țară locuiești?
Dacă nu a ucis pe nimeni până acum, plănuiește să o facă.
Nu ai remarcat, Berna? Judy, nu ai remarcat?
Gaviria a împânzit orașul cu polițiști.
E un polițist la fiecare colț de stradă afurisit.
Pablo nu se poate mișca.
Atunci trebuie să îl găsim pe nenorocit și să îl ucidem înaintea poliției.
Judy, ascultă.
Ascultă-mă!
Acum Pablo e ca un șobolan în cușcă. Înțelegi?
Jaime...
După tot ce a fost, tu tot nu știi de ce e în stare Pablo?
- Nu îl putem subestima. - Tu ai spus-o, Berna.
Nici ei n-ar trebui să ne subestimeze.
Pablo a rămas cu prieteni puțini, știi asta.
Pablo va avea întotdeauna prieteni.
Berna, vreau ca toată lumea să știe ce a pățit Kiko.
Să fie limpede că loialitatea față de el e răsplătită doar cu un glonț în cap.
Așa vor ști de partea cui să fie, nu?
Judy...
Ce facem cu laboratoarele?
Ce sugerezi?
Ar trebui să închidem laboratoarele măcar un timp.
Trebuie să fim discreți până când Pablo e ucis sau capturat.
E o prostie, Berna. Spune-mi ce rost ar avea asta.
Mulți au încetat să-i plătească lui Pablo, la fel ca noi.
Hai să ne unim forțele.
Frații Prisco, de pildă. Aseară m-am văzut cu Ricardo.
Vorbesc cu el.
Jaime, ai mare grijă cu oamenii ăia.
- Alo? - Bine?
- Arată bine. - O clipă.
Ricardo?
Don Pablo.
Desigur. Nu era de luat nicio decizie.
Știți că puteți conta pe noi întotdeauna.
Iubițel!
Hei!
Dobitocule!
Cum merge, Limón?
- Labagiule! - Ce mai faci, frate? Ești bine?
Quica, iubitule, vino și dă-mi cele mai frumoase 20 de minute din viață.
Ce cauți aici? Intri?
Nu, frate. N-am venit la curve.
- Atunci ce? - Am venit să te văd.
Din câte observ, tot mai conduci curve peste tot.
Știi cum e. Am o chirie de plătit.
Ascultă, Limón, vrei să câștigi un ban frumos?
Ce să fac?
- Același lucru, frate. - Pe cine să conduc?
Pe Pablo Escobar, frate.
- Mănânci rahat, labagiule. - Vorbesc serios, Limón. Vino încoace.
Șefu' ne-a cerut să găsim pe cineva...
Pe cineva curat, care nu e cunoscut de poliție.
Ar călători în portbagaj.
- Unde să-l duc? - Unde vrea el. Nu întrebi.
Ce părere ai, frate?
Sunt polițiști peste tot.
Ce-ar fi să ținem o fată în spate, să nu fim suspecți?
- În care curvă ai încredere? - Sunt curve, frate.
Atunci în cine, frate?
- Nu! - Nu?
- Mulțumesc. - De ce nu, Maritza?
- Nu. - Ce e rău în asta? Nimic.
- Sunt foarte ocupată, Jhon. - Nu contează, Maritza.
Da?
Vorbește cu una dintre fetele pe care le conduci prin oraș toată ziua.
- Nu pot. - Dă-te la o parte.
Maritza...
Am nevoie să faci asta.
În viața ta n-o să câștigi bani mai ușor.
Poți renunța la a doua slujbă, pricepi?
Vei putea avea grijă de fiica ta.
N-am fost întotdeauna bun cu tine? V-am ajutat pe tine și pe familia ta, nu?
Deci? Nu?
Ești un labagiu, știi?
Deci?
- Cine e el? - Un prieten. De încredere.
Quica, cum merge? Ea e fata de care ți-am spus.
Să mergem.
Să ai grijă, slăbănoago!
- Toate bune? - Toate bune, frate.
Eu vin după tine.
- Cine e târfa aia? - Strânge-ți cracii, Rosa.
Omori toate florile.
Mănânci căcat, boule. Pizda asta miroase minunat.
Acum cumperi curve de la piață, ticălosule?
Nu te ofusca.
Dacă te găsesc diseară în toane mai bune,
poți să mă fuți.
Al naibii Quica!
Gura! Treci înăuntru! Ai grijă!
Căutați un loc pentru următorul eveniment corporatist?
Sau poate o vacanță liniștită cu familia?
Ce ziceți de o panoramă neîntreruptă de 360 de grade în Antioquia?
5,500 de metri pătrați de spațiu locuibil creativ.
Perfect pentru primit oaspeți.
Atunci veniți la La Catedral.
Închisoarea unui om...
PRIMUL MEU MILION
...e palatul celorlalți.
Da, era un loc frumos.
Iar când polițiștii columbieni au terminat,
au fost drăguți și ne-au lăsat să ne uităm prin ce-a rămas.
Asta și Mein Kampf.
Două lucrări clasice ale secolului 20.
Da, oare cât o fi chiria? Mă gândesc să mă mut aici.
Javi, oare cei de la Haga vor vreo două de-astea?
Cum de nu porți mănuși când atingi porcăriile alea?
Ar trebui să ducem astea la birou. Sunt mai bune decât ce avem noi.
Oamenii lui Pinzón au luat tot ce era util. Nu mai e nimic.
Am găsit ceva ce ar putea să ajute.
Da?
Ce-i aia?
Ia stai.
Gata? Închide ochii.
Așa.
E un iepuraș, scumpa mea. Foarte delicat.
Șefu'?
Uitați, Don Pablo...
El e tipul de care v-am spus, Limón.
E vărul lui Guarazapo.
Limón! Vino aici, frate. Haide!
Îmi pare bine, domnule.
Nu vă faceți griji, șefu'. Ne știm de mult timp.
În plus, n-a avut niciodată de-a face cu poliția. E curat.
Și de unde ești, băiatule?
M-am născut în Envigado, domnule.
Mama locuiește în barrio pe care l-ați construit pentru noi.
Mă bucur.
- Și fata? - Ea...
Ea e o prietenă, șefu'.
Am fost la școală împreună, la Envigado. O cunosc foarte bine.
Știu unde lucrează, așa că putem avea încredere în ea, șefu'.
Ascultă, Limón...
Știi ce înseamnă să lucrezi pentru mine?
Este o onoare să lucrez pentru dvs., Don Pablo.
Ați făcut atât pentru săracii din Medellín...
Dacă e să mor pentru dvs...
o voi face, șefu'.
Bine.
Deschide portbagajul.
După La Catedral, următoarea oprire a fost Carlos Holguín.
Vechea academie de poliție transformată în cartierul general
în căutarea lui Escobar.
Noul honcho era colonelul Pinzón.
Tipul era faimos pentru cât de mult iubea guvernul american.
Din respect pentru guvernul vostru
vă permit să participați la această urmărire.
Dar eu stabilesc limitele și toate deciziile îmi aparțin.
Dacă această condiție e inacceptabilă, vorbiți cu președintele.
Desigur, dle colonel.
Sper că n-am pornit cu stângul.
Deloc. În orice operațiune e nevoie de o ierarhie clară.
Sper ca spațiul acesta să fie adecvat pentru activitatea voastră.
- Te referi la asta? E... - E mai mult decât adecvat.
- Gracias, dle colonel. - Cu plăcere.
Asta e din 1962.
ACCES PIETONAL
Ca mai toate șmecheriile lui Pablo,
îndrăzneala și simplitatea unui taxi au fost de excepție.
Cine naiba s-ar fi gândit că al șaptelea om bogat din lume
se deplasează în portbagajul unei rable de taxi?
Nicio grijă, frate. Totul e în regulă.
Cu toate acestea, Pablo nu era genul care să lase nimic la voia întâmplării.
În ciuda absenței sale, avea încă oameni loiali în Medellín.
Și o rețea de spioni... În principal copii.
Iar ei erau pretutindeni în comunas.
Spionii puteau identifica străzile de urmat
și pe cele de evitat.
Al tău e.
Unde suntem?
- Ce dracu' facem aici, Jhon? - Apleacă-te și ascunde-te.
- Jhon, nu... - La naiba, Maritza!
Nu am timp să-ți explic. Fă-o și gata, da?
Don Pablo!
- Bună! - Bun venit!
Mulțumesc. Nu vă ridicați.
- Ce mai faceți? - Foarte bine.
Minunat, mă bucur.
- Rojas! - Don Pablo!
- Cum îți merge? - Bine, domnule. Dvs.? Nu mă așteptam.
- Sunt bine. - Băieți, vă rog.
Da, domnule.
- Beți ceva, domnule? O cafea? - Nu, mulțumesc.
- Vă servesc cu ceva? - Mulțumesc, sunt bine.
- Ce mai faci? - Bine, domnule. Totul e în regulă.
- Și Maribel? - Maribel e bine, domnule. Mulțumesc.
Bine, frate.
Ce se întâmplă cu depozitele?
Par cam goale.
Păi, după ce s-a întâmplat cu...
cu dl Galeano și dl Moncada, oamenii sunt neliniștiți, înțelegeți?
Femeia asta, Judy Moncada, a vorbit cu oameni.
Nu toată lumea vrea să plătească.
- Deci asta e? - Asta e, domnule. Credeam că știți.
- Eu le-am spus să vă zică... - Liniștește-te. Nu-ți face griji.
Rezolvăm curând problema asta.
Da, domnule.
Între timp...
vreau să te muți în sediul din Laureles.
Aici nu mai prezintă siguranță.
- S-a făcut, domnule. Cum spuneți dvs. - Bine.
Și umple asta, te rog.
Don Pablo!
- Domnule... - Dvs. sunteți?
- Ce faceți, domnule? - Draga mea!
Draga mea! Don Pablo e în fața casei noastre.
Don Pablo?
- Don Pablo! - Bună, doamnă! Ce mai faceți?
- Bine, dar dvs.? El e, bătrâne. - Domnule, ce mai faceți?
- Cum stați cu sănătatea? - Bine. Foarte bine!
Bine. Cum merge? Bine?
- Ce mai faceți, Don Pablo? - Bine.
E el.
În carne și oase?
- Bine? - Șefu', ar trebui să plecăm.
Lasă-i să mă vadă.
Nu credeam să apuc să vă cunosc personal.
Sunt bine, doamnă. Dar dumneata?
- Șefu', în spatele dvs. - Așa. Ia să vedem.
- Generos ca întotdeauna, Don Pablo. - Pentru voi.
- Mulțumesc, Don Pablo. - Pentru doctor, domnule.
- Mulțumesc, Don Pablo. - Aveți grijă de voi.
Pentru tine, doamnă.
Și pentru tine, domnule.
Serios? Direct în fața mea?
Nu petrec suficient timp uitându-mă la tine?
Așa e mai bine.
E o fată pe linia trei. Vrea să vorbească cu un american.
Nimic?
Ai prins faza cu „americanul”, da?
Murphy!
- Ce e, frate? - Să-mi sugi pula, te rog.
- Agentul DEA Peña. - Ascultă cu atenție.
Știu unde îl poți găsi pe unul dintre oamenii lui Escobar.
Da? Pe care?
E o recompensă, da?
Da, e o recompensă.
Ce informații ai, domnișoară? Despre cine vorbești?
La Quica.
La Quica?
Îl cunoști pe La Quica?
A venit la bordelul de pe strada 23.
A plecat cu un tip într-un taxi și a zis că se întoarce mai târziu.
Lucrezi acolo?
Da.
Asta când a fost?
Acum două ore.
Bine, investigăm.
- Crezi că e pe bune? - Hai să aflăm.
- Cât de credibilă e sursa ta? - A fost un apel nesolicitat.
A cerut să vorbească cu un american.
Ne trebuie doar două mașini și câțiva oameni.
Oamenii mei sunt ocupați aici sau afară, pe străzi.
Și nu chem oameni din dispozitiv să urmăresc fire de rahat.
Dacă nu e de rahat, La Quica ni-l poate da pe Pablo.
Duceți-vă. Mergeți.
De când aveți nevoie de o scuză să mergeți la un bordel?
Merită investigat, dle colonel.
Nu cerem mult.
Un vehicul, trei oameni.
Ați închis laboratorul?
Iisuse.
Nu, Berna, și n-o voi face, pentru că nu e nevoie.
- Jaime, ascultă-mă... - Nu, tu să mă asculți. Ajunge.
Am vorbit deja cu Ricardo Prisco, da?
E cu noi. Ne susține.
Totul e în regulă. Ce ne-am mai putea dori?
Ți-am spus să ai grijă cu oamenii ăia, Jaime.
Ascultă-mă bine.
Mai întâi, oamenii ăștia sunt cu noi de când Pablo l-a ucis pe Kiko, da?
În al doilea rând, Ricardo știe că loialitatea față de Pablo
înseamnă un glonț în cap.
Și în al treilea, ca să te liniștești, ne trimit oameni pentru pază...
Ce?
Le-ai dat acestor oameni adresa laboratorului?
Nu fi idiot. Cum altfel să ajungă aici?
Jaime, ascultă-mă.
Pleacă de acolo acum. Ia-o din loc și vino încoace!
Tu să mă asculți, Berna! Termină cu paranoia, frate!
Jaime! Pleacă de acolo!
- Acum! - La joacă, boilor!
Jaime!
Pleacă acum!
Ce se întâmplă, Ricardo?
Faci o prostie, omule.
Ricardo, lasă pistolul jos, frate.
Ricardo, lasă-l jos. Pablo e slab acum, frate.
Știi asta.
Orașul e împânzit cu polițiști.
Pablo nu se poate mișca, frate.
Ricardo, lasă jos pistolul.
Bună, Jaime.
Jaime!
- Berna, ce mai faci? - Cine e acolo?
Pablo la telefon. Îmi închipui că vrei să vorbești cu Jaime, nu?
Berna, ajută-mă, omule.
Berna, vorbește cu Pablo. Explică-i tot. Berna! Ajută-mă!
Pablo, nu! Așteaptă!
Și acum, grăsan ticălos ce ești...
Venim după tine și după târfa aia pe care o protejezi.
Pablo, tocmai ai făcut cea mai mare greșeală.
Spune-le celorlalți...
Cine e?
...că Pablo Escobar trebuie respectat,
ticălosule.
Ticălosul ăla! Cu toată familia lui, înțelegi?
Vreau ca toată familia lui de căcat să moară!
Grăsanul dracului!
Ticălosul!
Ascultă, Judy...
Îmi pare rău pentru Jaime și pentru toți morții aceștia.
Trebuie să acceptăm că de data asta am pierdut.
Dar știi ceva? Eu voi fi cu tine până la capăt.
Și dacă vrei să continui împotriva lui Pablo, spune-mi.
Găsim aliați puternici. Și oameni. Vom avea nevoie de mulți oameni.
Da.
Ai dreptate.
Da.
Cred că trebuie să luăm lucrurile așa cum sunt.
Să privim adevărul în față.
Și adevărul e acesta, Berna.
Știu pe cineva foarte puternic.
Și vrea să-l omoare pe Pablo la fel ca mine.
În jurul casei sunt alei aici... și aici.
Cealaltă mașină ne așteaptă în spate.
- Sigur nu e o capcană? - Nu sunt sigur de nimic.
- Murphy. - Bună! Eu sunt.
Bună, iubito!
Sunt prins cu ceva. Te sun eu imediat.
Suntem la aeroport.
Unde?
Nu pot face asta.
O iau pe Olivia și ne întoarcem la Miami.
Nu. Te rog, ascultă-mă.
Te rog, nu poți face asta pur și simplu.
Sora mea s-a oferit să ne ajute un timp, deci suntem acolo dacă ai nevoie.
Connie!
Nu e corect să o ținem aici pe Olivia cu tot ce se întâmplă.
Nu dacă pot să o duc undeva în siguranță.
Ești în siguranță la Bogotá. Ești lângă ambasadă, la naiba.
- Doamnelor și domnilor, zborul 274... - Trebuie să plec.
Connie, te rog. Putem sta de vorbă. Nu te urca în avion. Așteaptă, bine?
Vin imediat. Plec acum.
Îmi pare rău.
Hei. Aici sunt. Bine?
- E la aeroport. - Du-te.
Îmi pare rău. Trebuie să plec. Scuze, băieți.
Bine.
Bună, Fernando!
Ai făcut foarte bine, surioară.
Uite... nu două, ci trei.
Ai un talent special și de-aia primești trei în loc de două.
Ce faci diseară, scumpo? Știu un loc liniștit.
Ne-am putea simți bine.
Nu pot. Trebuie să am grijă de fiica mea.
- Târfa. Dă-mi 30 de minute, Limón. - Bine, frate.
O fut pe una dintre ele.
Iubito...
Mulțumesc, Maritza.
Ticălosule.
Dați-mi voie! Pardon!
- Zborul de Miami. - Poarta 39, dar... Domnule, nu puteți.
Sunt de la DEA. Trebuie să mă urc în avion.
Regret, domnule... Îmi pare rău, avionul a plecat deja.
Domnule, vă rog. Nu puteți sta aici.
Domnule!
Aici, la dreapta. E prima la dreapta.
Cunoști bine zona. Nu, Peña?
Da.
Condu, în mă-ta.
Distracție plăcută.
Te ajută să te simți bine?
Futu-i! Mersi, omule. Rahat.
Nici nu-ți imaginezi cât costă un kilogram.
Haide!
- Dar tu, frumușelule? - Ce tot vorbești, omule?
Cât e prelucrată, transportată și trimisă la voi...
În Manhattan? Da.
Omule, n-avem nevoie de probleme. Da?
Șase.
Vieți.
Atât costă.
Ce-ar fi să te gândești la asta.
Șase oameni.
Șase oameni sunt uciși de fiecare dată când tu și amicul tău de acolo...
- Îmi pare rău să aud asta... - Da?
Da? Îți place asta? Da?
Uite taxiul. Parchează pe stânga. Acolo.
Calmează-te!
Bine, să mergem.
Bine. Așteaptă-mă aici.
- Trujillo! - Prin spate!
Mișcă!
Frate!
La naiba! Ce?
- Quica! - Ce e, frate?
Să mergem, frate. Repede!
Frate! Repede, Quica!
Sunt polițai, frate! Fugi!
Pe acolo.
Nu mai căuta. Aici e cel mai bun loc de mâncat.
Futu-i.
Futu-i!
Problema e că...
Evadarea ta ne-a lăsat fără... Nu avem multe opțiuni.
Dacă nu evadam, mă omorau, Fernando.
Sau putrezeam într-o închisoare americană.
- Spune-i lui Gaviria... - Gaviria e crucificat de presă.
Nu e momentul potrivit.
Îi vei spune lui Gaviria așa.
Sunt dispus să mă întorc la La Catedral să îmi ispășesc pedeapsa.
Cum dorești.
- Mâine-dimineață mă întorc la Bogotá... - Nu, frate.
Nu putem lăsa pe mâine ce putem face astăzi.
Nu-i așa?
Dle președinte, dl Fernando Duque la telefon.
- Nu am să-i spun nimic. - Mă ocup eu. Ia-o înainte.
Dle Duque. Eduardo Sandoval la telefon.
Dle viceministru! Am un mesaj important de la dl Escobar.
Spune că e dispus să negocieze condițiile întoarcerii sale la La Catedral.
Pornește televizorul.
- Ce a spus? - Ne-a zis să pornim televizorul.
Bună seara, dragi compatrioți!
În ultimul an și jumătate, ne-am bucurat de pacea pe care o așteptam de mult,
de peste un deceniu.
Acum putem să ne întoarcem la muncă,
să ne lăsăm copiii la școală și să ne permitem mici plăceri ale vieții
fără amenințarea violenței la fiecare colț de stradă.
Această pace e acum amenințată din cauza evadării lui Pablo Escobar.
Escobar a fost declarat cel mai sângeros narcoterorist din toate timpurile.
Această istorie se schimbă astăzi.
Dar am nevoie de ajutorul vostru.
Trebuie să fim uniți ca popor, ca țară,
pentru ca acest regim de teroare să ia sfârșit aici și acum.
De aceea mă aflu acum în fața voastră...
și ofer o recompensă de 1,4 milioane de dolari
oricui oferă informații care duc la capturarea lui.
Cu ajutorul acestei recompense,
sper că va veni în sfârșit ziua când țara noastră va scăpa de Escobar
și nu va mai fi ținută ostatică prin teroare, intimidare...
și crimă.
Vreau să fie foarte clar...
că în niciun caz...
nu voi negocia cu Pablo Escobar.