ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ЗАСНОВАНО НА РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ.
ДЕЯКІ ПОДІЇ Й ПЕРСОНАЖІ ВИГАДАНІ З ХУДОЖНЬОЮ МЕТОЮ.
Так. Почнімо.
Зараз я вам усе поясню.
Чотири тисячі солдатів…
250 осіб з елітного колумбійського загону спецпризначення…
десятки тисяч випущених куль…
сім собак…
ще й чотири гелікоптери.
Пабло Ескобара було оточено в цій глушині.
Тепер він ніяк не втече… правда?
Хіменесе, як думаєш, спецпризначенці його вбили?
Якщо його взагалі можна вбити.
Ти про що? На що ти натякаєш?
Не знаю. Кажуть, у нього влучили разів 20.
Його нашпигували свинцем.
Потім тіло спалили й розвіяли попіл над Медельїном.
Кажуть, він повстав з попелу,
пішов додому до тих, хто в нього стріляв,
і повбивав усіх, коли вони спали.
Дурниці.
Тихо! Хтось іде.
Ми солдати Національної армії!
Зупиніться й назвіться!
Ми озброєні!
Сеньйоре Ескобар.
Вибачте, але нам наказано не пропускати вас.
Ми повинні вас заарештувати.
Мені шкода, синку.
На жаль, я не можу цього дозволити.
А тепер вибачте.
Нікому ні слова про це, ясно?
Так.
Життя несправедливе.
Пабло Ескобар? Він їхав додому.
Ми з Конні сильно посварилися, а я ще навіть не знав новину.
Це моя справа. Моя робота.
Не смій казати, що це твоя робота.
Я знаю, які в тебе обов'язки.
До них не входить бути викраденим колумбійським наркокартелем.
Вибач. Знаю, тобі було важко.
Але, Конні, слухай, я взагалі не був у небезпеці.
Я тут, знову з тобою.
Я просто хочу… безпечного життя.
Я хочу забратися звідси й повернутися додому.
-Мерфі. -Ескобар утік.
-Що? -Утік, чорт забирай.
Узяв Сандоваля в заручники під час штурму, а коли увійшла армія… він утік.
Просто пішов.
Забери мене через десять хвилин. Чекатиму внизу.
Ескобар утік.
І знаєте що?
Я був радий.
Лис утік з клітки, полювання почалося.
Так, це був найбільший провал в історії правоохоронних органів.
На щастя, це був не наш провал.
Це…
Величезна ганьба для всієї Колумбії, сеньйори.
Отже…
-Що робитимемо далі? -Сеньйоре президент…
Сеньйоре президент, Ескобар спробує відновити контроль над містом,
не можна дозволяти йому та його сікаріо вільно пересуватися.
Рекомендую ввести в Медельїн війська, сеньйоре президент.
Вивести на вулиці поліцію. Провести обшуки.
Закрити вулиці. Встановити блокпости.
Тиснути, доки не знайдемо його.
І хто проведе таку операцію?
Полковник Пінзон, сеньйоре.
-Хай починає. -Так, сеньйоре президент.
-Ви поранений? -Ні, я цілий.
Я не міг з ним говорити.
Не міг вести переговори з Ескобаром.
-Розумію. -Нащо ви пішли всередину?
Я відчув щось недобре.
Аріза сказав, що йому наказали тільки тримати периметр, і все.
Він збрехав. Я особисто віддав наказ.
Їдьте додому, відпочиньте, але повертайтеся швидше.
Ви ж знаєте, я можу довіряти лише вам.
Так, сеньйоре.
Спокійно, Тата. Я ненадовго. Вибачте, донья Ермільда.
Босе.
-Радий тебе бачити. -Добре, що ви повернулися.
Радий тебе бачити.
Він тут. Це він.
-Слава богу. Я знала. -Як ти, брате?
Пабло!
Слава богу.
-О, синку! -Як ти?
-Усе добре? -Добре?
-Як ти? -Добре.
-Добре? -Добре.
-Я зробив усе, що міг, тату. -Я знаю.
Знаю.
Я дуже тобою пишаюся.
Я тебе дуже люблю.
Це тато.
…вас і вашу сім'ю. Бережи вас боже.
Дуже дякую.
Ви молодці.
-Слухайте радіопереговори поліції. -Так.
І не чіпайте мене без потреби.
Як скажете, босе.
Добре.
Дуже добре, хлопці.
Чудово.
Дістаньте речі з машини та розкладіть отам.
Я боялася, що втратила тебе.
Ти ніколи мене не втратиш.
Що тепер, Пабло?
Що нам тепер робити?
Я зробив те, що мусив, Тата.
Я розберуся з наслідками.
Усе буде добре, ми житимемо спокійно,
щасливо, будемо разом назавжди.
Але…
Назавжди.
-Скажи, що ніколи мене не покинеш. -Ніколи.
Обіцяй.
Обіцяю.
Обіцяю, кохана.
Пабло Ескобар утік з тюрми.
Він знову втік із тюрми під час дивної сутички між…
До ранку про це знала вся країна, усі слідкували за подіями в Медельїні.
Там почалося не просто полювання… а вторгнення.
Ґавірія був готовий обійти кожен будинок, щоб упіймати Ескобара.
І ми хотіли йому допомогти.
Ми ж представляли Америку.
Ми думали, що здатні з цим розібратися.
-Ого… -Господи боже.
Агент Мерфі, агент Пенья, УБН.
Я розумію, що ви з УБН, але я повинен спитати полковника Пінзона.
Хвилинку.
-Прізвище Пінзон тобі знайоме? -Уперше чую.
Ти це бачиш?
Схоже, нас не запросили на танці.
Сеньйори, зачекайте трохи.
Ми вас впустимо, коли забезпечимо територію.
Так, коли там нічого не залишиться.
Доведеться все перенести.
-Що саме «все»? -Усе. Лабораторії…
приміщення, тайники, сховища…
Перенесемо все.
Босе, навіть лабораторії?
Їх добре охороняють. Проблем не буде.
Та ну, знаєш, що зараз діється у Ла Катедраль?
Поліція переглядає наші мапи й документи, які ви, дурні, там залишили.
Тепер нікому не можна вірити, вилупки.
Кого ти назвав вилупком, сучий сину?
Ми все перенесемо.
-Ясно? -Так, сеньйоре.
Так, доне Пабло.
А ще нам знадобиться більше людей.
Учора ми втратили багатьох братів.
-Вічна пам'ять. -Амінь.
І останнє.
Мені потрібен хороший водій без приводів, щоб возив мене по місту.
Він має бути розумний, безстрашний і відданий.
-Так, босе. -Босе, вибачте,
але ви не повинні так ризикувати собою.
Так, доне Пабло, я згоден із Веласко.
Я хочу показати людям, що Пабло Ескобар не ховається, як щур.
Бо ми…
Медельїнський картель, чорт забирай!
Дозвольте нагадати,
що Медельїнський картель не був однією великою бандою.
Він складався з купи менших банд.
Так би мовити, колектив.
Пабло вважав, що він і досі їхній голова.
Вважав, що йому має платити кожен наркоділок у Медельїні.
Тільки той, хто вбив тисячі людей,
міг думати, що Джуді Монкада забуде, що він зробив з її чоловіком Кіко
та його бізнес-партнером Фернандо Ґалеано,
які керували справами Пабло, коли він сидів у в'язниці.
Клятий псих. Йому здалося, що вони крадуть його гроші…
I вони отримали по хребту, ясна річ.
Пабло, ні!
Можеш думати, що хочеш, сучий сину!
Чому він думав, що Джуді це забуде…
Вона все пам'ятала.
І разом зі своїм братом Хайме й начальником охорони Дієго Мурільйо
на прізвисько Дон Берна вони вийшли з Медельїнського картелю.
А коли Пабло втік, вони захотіли помститися.
А інші банди стали нічийними.
Наприклад, брати Пріско.
Старший з них, Рікардо,
був шанованим членом медичної спільноти.
Він не знав, кого підтримати.
Як і банда Ґальйон, що прославилася рік по тому,
вбивши колумбійського футболіста Андреса Ескобара
за те, що він випадково забив гол у свої ворота на Чемпіонаті світу 1994 року.
Та це була не гра у футбол. Це був наркобізнес.
І вибір сторони залежав від двох моментів: хто запропонує більше грошей
і хто має більше шансів перемогти у війні.
Ти знову нервуєшся? Годі вже. Розслабся.
Розслабитися? І що мені робити?
Сидіти й чекати, доки Пабло увійде в ці двері
та вб'є мене й мою дочку? Тебе він також уб'є.
-Що скажеш? -Пабло нікого не вб'є, ясно?
Хайме, ти в якій країні живеш?
Якщо він досі нікого не вбив, то планує це зробити.
Ти не помітив, Берна? Джуді, ти не помітила?
Ґавірія нагнав у місто багато поліції.
Поліцейський стоїть на кожному розі.
Пабло не може пересуватися.
Тоді треба знайти й убити того козла, поки його не знайшла поліція.
Джуді, послухай.
Послухай мене!
Пабло зараз як щур у клітці.
-Ясно? -Хайме.
Ти досі не знаєш, на що здатний Пабло?
-Його не можна недооцінювати. -Правильно, Берна.
Нас теж не можна недооцінювати.
У Пабло лишилося мало друзів, сам знаєш.
У Пабло завжди будуть друзі.
Берна, хай усі дізнаються, що сталося з Кіко.
Хай люди знають,
що за вірність Ескобару отримають тільки кулю в голову.
Хай знають, на чиєму боці треба бути.
Джуді…
що робити з лабораторіями?
Що ти пропонуєш?
Думаю, треба їх закрити, хоча б тимчасово.
Залягти на дно, доки Пабло не вб'ють чи не схоплять.
Дурниці, Берна. Нащо це робити?
Багато хто припинив платити Пабло тоді ж, коли й ми.
Об'єднаймося з ними. Наприклад, із Пріско. Учора я бачився з Рікардо.
Я поговорю з ним.
Хайме, будь обережний з цими людьми.
-Алло. -Так?
-Дуже добре. -Хвилинку.
Рікардо?
Доне Пабло.
Авжеж. Тут немає про що думати.
Ви ж знаєте, на нас завжди можна розраховувати.
Красунчику!
Привіт!
Півню!
Як справи, Лімоне?
-Сучий ти син. -Як справи? Усе гаразд?
Кіка, коханий, подаруй мені найкращі 20 хвилин у житті.
Що ти тут робиш? До них приїхав?
Ні, брате. Я приїхав не до шльондр.
-А до кого? -До тебе, брате.
Як я бачу, ти й досі возиш шльондр.
Знаєш, як воно. Треба платити за квартиру.
Слухай, Лімоне, хочеш заробити добрі гроші?
Що треба робити?
-Те саме, брате. -Кого возити?
Пабло Ескобара, брате.
-Пішов ти, сучий сину. -Лімоне, я серйозно, брате.
Бос наказав знайти водія
без приводів, якого не знає поліція.
Він лежатиме в багажнику.
-Куди його треба возити? -Куди скаже. Ти ні про що не питатимеш.
Що думаєш, брате?
Тут усюди поліція.
Може, посадимо позаду дівку, щоб не було підозріло?
-Котрій зі шльондр ти довіряєш? -Вони шльондри, брате.
А кого посадимо?
-Ні! -Ні?
-Дякую. -Чому ні, Маріцо?
-Ні. -Що тут такого? Нічого.
-Я дуже зайнята, Джоне. -Не починай, Маріцо.
Так?
Попроси одну з тих дівок, яких ти возиш.
-Не можу. -Геть звідси.
Маріцо… Допоможи мені.
Це будуть найлегші гроші у твоєму житті.
Ти зможеш кинути другу роботу, розумієш?
Зможеш дбати про дочку. Хіба я тебе колись підводив?
Я завжди допомагав тобі й твоїм рідним. Так?
Правда ж?
Знаєш, що ти сучий син?
То й що?
-Хто це? -Мій друг. Надійний.
Привіт, Кіка. Це дівчина, про яку я казав.
Їдьмо.
Стережися, худорлява.
-Усе гаразд? -Так, брате.
Я поїду за тобою.
-Що за сучка? -Не розставляй ноги, Розо.
Усі квіти зав'януть.
Жери лайно, вилупку. Моя дірка добре пахне.
Тепер шльондр можна купити на базарі?
Не злися.
Якщо до обіду твій настрій покращиться,
я тебе трахну.
Клятий Кіка.
Замовкніть! Ідіть усередину! До роботи!
Шукаєте місце для корпоративу
чи для спокійного відпочинку з рідними?
Вам подобається нічим не обмежений вид на антіокійську сільську місцевість?
П'ять з половиною тисяч квадратних метрів житлової площі.
Ідеальне місце для розваг.
Ви не знайдете нічого кращого за Ла Катедраль.
Що для одного в'язниця,
для іншого — палац.
Так, будівля була гарна.
Усе переривши, колумбійські полісмени
благородно дозволили нам покопирсатися в рештках.
Це і «Майн кампф».
Два класичні твори ХХ століття.
Цікаво, яка тут оренда? Хотілося б пожити тут.
Хаві, думаєш, у Гаазі зацікавляться таким журналом?
Чому ти торкаєшся цієї гидоти без рукавичок?
Заберемо це обладнання в наш офіс. У нас такого немає.
Кляті люди Пінзона забрали все цікаве. Тут нічого немає.
Так, стривай, я щось знайшов.
Невже?
Що саме?
Чекай.
Готова? Заплющ очі.
Отак.
Це кролик. Він дуже ніжний.
Босе?
Ось, доне Пабло,
чоловік, про якого я казав, Лімон.
Кузен Ґваразапо.
Лімоне! Іди сюди, брате.
Швидко!
Дуже приємно, сеньйоре.
Не бійтеся, босе, ми давно знайомі.
І в нього немає приводів у поліцію. Він чистий.
Звідки ти родом, синку?
Я народився в Енвіґадо, сеньйоре.
Мама живе у районі, який побудували ви.
Я дуже радий.
-А що за дівчина? -Вона…
Ми з нею друзі.
Навчалися разом у школі в Енвіґадо. Я добре її знаю,
знаю, де вона працює, й довіряю їй, босе.
Послухай, Лімоне…
Розумієш, що означає працювати на мене?
Працювати на вас — велика честь, доне Пабло.
Ви стільки зробили для бідних Медельїна…
Якщо доведеться віддати за вас життя…
Я це зроблю, босе.
Гаразд.
Відкрий багажник.
Після Ла Катедраль ми поїхали на базу Карлоса Ольґіна,
стару поліцейську академію, що тепер стала штаб-квартирою
для пошуків Ескобара.
Новим начальником став полковник Пінзон,
відомий своєю любов'ю до Дядька Сема.
З поваги до вашого уряду
дозволю вам брати участь у пошуках.
Але…. межі визначаю я, і всі рішення належатимуть мені.
Якщо вас це не влаштовує, звертайтеся до президента.
Так, полковнику.
Ви не проти нашої присутності?
Зовсім ні. Але в кожній операції має бути чітка ієрархія.
Надіюся, вам вистачить місця для роботи.
-Ви про цей зал? Це… -Ще й як вистачить.
-Дякую, полковнику. -Прошу.
Ого, аж 1962 року.
Як і більшість трюків Пабло,
зухвальство і простота поїздок на таксі була чудовим ходом.
Хто б міг подумати, що сьомий найбагатший чоловік світу
їздить містом у багажнику задрипаного таксі?
Не бійся, брате. Усе гаразд.
А ще Пабло був розумною людиною і намагався все передбачити.
Він був далеко, але у Медельїні залишилися його послідовники.
І мережа спостерігачів, переважно дітей.
Вони були всюди в комунах.
Спостерігачі підказували, якими вулицями їхати,
а яких уникати.
-Їдуть до тебе. -Ага.
Де ми?
-Що ми тут робитимемо, Джоне? -Пригнися й сховайся.
-Джоне, я не… -Чорт, Маріцо.
На пояснення немає часу.
Просто зроби це, добре?
Доне Пабло.
-Добрий день. -Вітаю.
Дякую. Ні, сидіть.
-Як справи? -Добре.
Я дуже радий.
-Рохасе. -Доне Пабло.
Як справи?
Сеньйоре, я не чекав вас.
-Добре. -Хлопці.
Так, сеньйоре.
-Доне Пабло. -Хочете чогось випити, сеньйоре?
-Кави? -Ні, дякую.
-Принести вам чогось? -Дякую, не треба.
-Як справи? -Усе гаразд, сеньйоре.
-Як Марібель? -З Марібель усе добре. Дякую.
Добре, брате.
Як справи з нашими внесками?
Щось грошей мало.
Ну, після того, що сталося…
з сеньйором Ґалеано й сеньйором Монкадою, ну…
Люди нервуються, розумієте?
Ця жінка, Джуді Монкада, підбурює людей.
Не всі хочуть платити.
-Це все? -Так, сеньйоре. Я думав, ви знаєте.
-Я просив передати вам… -Заспокойся. За це не хвилюйся.
Скоро ми усунемо цю проблему.
Так, сеньйоре.
А поки що…
перенеси весь наш бізнес у Лаурелес.
Тут небезпечно.
-Добре, сеньйоре. Як скажете. -Добре.
Будь ласка, гроші сюди.
Доне Пабло!
-Сеньйоре, як… -Це ви?
-Як справи, сеньйоре? -Люба!
Люба! Біля нашого будинку дон Пабло.
Доне Пабло?
-Доне Пабло? -Вітаю, сеньйоро. Як ви?
-Добре, а ви? -Усе гаразд.
-Це він. -Сеньйоре, як ви?
-Як здоров'я? -Усе гаразд.
Добре. Як ви тут? Добре?
-Як ви, доне Пабло? -Добре.
-Це він. -Як справи?
-Власною персоною? -Як ти, синку?
-Добре? -Босе, треба їхати.
Хай люди на мене подивляться.
-Не думала, що зустріну вас. -Як ви?
Усе гаразд, сеньйоро, а ви?
-Босе, ось сумка. -Так. Подивимося.
-Щедрий, як завжди, доне Пабло. -Це вам.
-Дякую, доне Пабло. -Це вам на лікування.
-Дякую, доне Пабло. -Бережіть себе.
Це вам, сеньйоро.
І вам, сеньйоре.
Серйозно? Сядеш напроти мене?
Хіба я на тебе не надивився?
Отак буде краще.
Дівчина на третій лінії. Хоче поговорити з американцем.
Мовчиш?
Зрозумів слово «американець»?
Мерфі!
-Що сталося, брате? -Відсмокчи, будь ласка.
-УБН, агент Пенья. -Слухайте уважно.
Я знаю, де можна знайти одного з людей Ескобара.
Так? Котрого?
Винагорода буде?
Так, буде.
Що ви хочете повідомити, сеньйоро? Про кого йдеться?
Ла Кіка.
Ла Кіка?
Ви знаєте Ла Кіку?
Він приїздив у бордель на 23-й вулиці.
Поїхав з таксистом, але обіцяв повернутися.
Ви там працюєте?
Так.
Як давно це сталося?
Години дві тому.
Добре, ми займемося.
-Думаєш, це правда? -Зараз з'ясуємо.
Наскільки надійне джерело?
Це був анонімний дзвінок. Вона попросила американця.
Нам потрібні кілька машин і людей.
Мої люди зайняті тут або на вулицях.
Я не відволікатиму їх через дурнуваті дзвінки.
Якщо це правда, Ла Кіка може видати нам Пабло.
То вперед. Їдьте.
Відколи вам потрібен привід, щоб поїхати в бордель?
Це варто перевірити, полковнику.
Ми небагато просимо.
Одна машина, троє людей.
Дякую.
Ти закрив лабораторію?
Господи боже.
Ні, Берна, й не закриватиму, бо це непотрібно.
-Послухай, Хайме. -Ні, це ти послухай. З мене годі.
Я вже говорив із Рікардо Пріско.
Він з нами. Він нас підтримає.
Ми домовилися. Усе гаразд. Чого ще треба?
Я ж просив бути з цими людьми обережним, Хайме.
Слухай мене уважно.
По-перше, вони з нами, відтоді як Пабло вбив Кіко, так?
По-друге, Рікардо знає, що за вірність Пабло
він отримає кулю в лоба.
І, по-третє, щоб тебе заспокоїти, вони пришлють нам людей для охорони…
Що?
Ти дав цим людям адресу нашої лабораторії?
Не будь ідіотом. Як інакше вони сюди приїдуть?
Хайме, послухай.
Забирайся звідти! Швидко збирайся та їдь сюди!
Це ти послухай, Берна! Годі вже цієї параної!
Хайме, тікай зараз же!
-Їдь сюди! -Ідіть гратися, козли!
Хайме!
Тікай звідси!
Що сталося, Рікардо?
Ти зовсім з глузду з'їхав?
Рікардо, опусти пістолет.
Рікардо, опусти. Пабло зараз слабкий, брате.
Ти це знаєш.
У місті повно поліції.
Пабло не може пересуватися.
Рікардо, опусти пістолет.
Привіт, Хайме.
Хайме.
-Берна, як справи? -Хто це?
Це Пабло. Думаю, ти хочеш почути Хайме?
Берна, допоможи.
Берна, поговори з Пабло. Поясни йому все, Берна! Допоможи!
Пабло, ні! Стривай!
А тепер, жирний сучий сину,
ми приїдемо до тебе й до тієї сучки, яку ти охороняєш.
Пабло, ти припустився величезної помилки.
Перекажи всім…
Хто це?
…що Пабло Ескобара треба поважати,
сучий сину.
От сучий син! Убий всю його сім'ю, зрозумів?
Я хочу, щоб ти вбив усю його сім'ю!
Жирний козел!
Сучий син!
Послухай, Джуді.
Я співчуваю щодо Хайме і всіх загиблих.
Сьогодні треба визнати поразку.
Але знаєш що? Я буду з тобою до кінця.
Якщо ти хочеш піти війною проти Пабло, тільки скажи.
Ми знайдемо хороших союзників. І людей. Знадобиться багато людей.
Так.
Твоя правда.
Так.
Думаю, треба побачити все як є.
Поглянути правді у вічі.
А правда от у чому, Берна:
я знаю одну людину при владі,
яка хоче вбити Пабло не менше, ніж я.
Провулки йдуть уздовж будинку тут… і тут.
Інша машина стоятиме позаду.
-Упевнений, що це не пастка? -Я ні в чому не впевнений.
-Мерфі. -Привіт, це я.
Привіт, кохана. Ну…
Я трохи зайнятий, подзвоню пізніше.
Ми в аеропорту.
Де ви?
Я так не можу.
Я забираю Олівію, ми летимо в Маямі.
Ні. Послухай, будь ласка.
Ти не можеш так вчинити. Не можеш.
Моя сестра допоможе нам на початку. Якщо ми тобі потрібні, приїжджай.
Конні.
Стіве, не можна тримати Олівію тут, коли таке діється.
Я відвезу її в безпечне місце.
У Боготі безпечно. Ви живете біля посольства.
-Леді й джентльмени. -Мені пора.
Конні, прошу. Ми все обговоримо. Не сідай у літак. Зачекай, добре?
Я приїду. Скоро буду.
Вибач.
Я тут. Усе добре.
-Вона в аеропорту. -Їдь.
Вибачте, мені треба їхати. Вибачте, хлопці.
Добре.
Привіт, Фернандо.
Ти молодець, сестро.
Дивися, ти отримаєш не 200, а 300.
У тебе особливий талант, тому отримаєш 300 зелених, а не 200.
Що робиш увечері, люба? Я знаю непоганий спокійний ресторан.
Можемо відпочити.
Не можу. Я мушу бути вдома з дочкою.
-Стерво. Дай мені 30 хвилин, Лімоне. -Так, брате.
Піду трахну якусь.
Люба.
Дякую, Маріцо.
Вилупок.
Вибачте!
-Рейс на Маямі. -Вихід 39, але… Сер, вам туди не можна!
-Я з УБН, мені треба на той рейс. -Вибачте, сер, літак уже злетів.
Сер, будь ласка. Сюди не можна.
Сер!
Тут праворуч. Потім ще раз праворуч.
Ти добре знаєш місцевість, так, Пенья?
Так.
Просто їдь.
Кайфуй.
-Покращив собі настрій? -Га?
О чорт. Дякую.
Ого!
Ти й не уявляєш, скільки коштує кіло цієї штуки.
Та ну.
-А ти, багатію? -Про що ти?
Час на виробництво, доставку,
розповсюдження серед твоїх друзів… на Верхньому Іст-Сайді. Так?
Друже, нам непотрібні проблеми. Гаразд?
Шість.
Життів.
От скільки воно коштує. Що скажеш?
Шестеро людей. Шестеро людей убивають
щоразу, коли ти зі своїм другом…
-Співчуваю. -Та ну?
Так? Тобі подобається?
Ось таксі. Ставай ліворуч. Отам.
Спокійно!
Усе, ходімо.
Гаразд. Чекайте тут.
-Трухільйо! -Об'їжджай!
Швидше!
Геть!
Кіка!
Брате!
Чорт забирай. Що таке?
-Кіка! -Що сталося, брате?
Тікаймо, брате. Швидше!
Брате! Швидше, Кіка!
Там поліція! Тікай!
Сюди.
Годі шукати. Найсмачніша їжа в нас.
Чорт.
Річ у тому, що…
Ваша втеча позбавила нас… У нас не лишилося вибору.
Якби я не втік, мене вбили б, Фернандо.
Або я згнив би в американській тюрмі.
-Перекажіть Ґавірії… -Ґавірію зараз розпинають ЗМІ.
Не думаю, що зараз вдалий час.
Перекажіть Ґавірії…
Я не проти повернутися в Ла Катедраль, щоб досидіти термін.
Як скажете.
-Завтра вранці я поїду в Боготу… -Ні, брате.
Не треба…
відкладати на завтра те, що можна зробити сьогодні. Правильно?
Сеньйоре президент. На зв'язку сеньйор Фернандо Дуке.
-Мені нічого йому сказати. -Я сам розберуся. Ідіть.
Сеньйоре Дуке. Це Едуардо Сандоваль.
Сеньйоре віце-міністр, у мене важливе повідомлення від сеньйора Ескобара.
Він каже, що готовий обговорити умови повернення в Ла Катедраль.
Увімкніть телевізор.
-Що він сказав? -Попросив увімкнути телевізор.
Добрий вечір, співвітчизники.
Уже півтора року ми з вами
насолоджуємося миром, якого чекали
більше десяти років.
Тепер можна ходити на роботу,
відвозити дітей до школи й насолоджуватися маленькими радощами життя,
не боячись небезпеки за кожним рогом.
Втеча Пабло Ескобара — загроза цьому миру.
Ескобара називають найкривавішим наркотерористом в історії.
Ця історія… зміниться сьогодні.
Але мені потрібна ваша допомога.
Ми повинні об'єднатися як народ, як країна,
щоб покласти край пануванню терору тут і зараз.
Тому я зараз…
пропоную нагороду в один мільйон 400 тисяч доларів
за будь-яку інформацію, що допоможе його спіймати.
Надіюся, що ця винагорода…
наблизить день, коли наша країна звільниться від Пабло,
коли людей більше не триматимуть у заручниках, не залякуватимуть…
і не вбиватимуть.
Наголошую…
що за жодних обставин…
я не домовлятимусь із Пабло Ескобаром.
Переклад субтитрів: Марія Цехмейструк