Původní seriál Netflix
Tato dramatizace je inspirovaná skutečností.
Některé scény, postavy, jména, firmy, lokace a události jsou fikcí
pro dramatické účely.
Pojď sem!
Jedna!
- Roso! Roso! - Quico...
Řekni mi, kdo mluvil s policií! Kdo s nima mluvil? Co?
Musela to bejt ta děvka z tržnice. Prosím, Quico!
Jen si to představte:
Prezident Kolumbije jde to televize a celýmu světu řekne,
že s váma nikdy dohodu neuzavře.
Normální člověk si řekne: „Jsem v prdeli.“
Ale Pablo Escobar to považuje jen za výchozí pozici.
Takže si najde způsob, jak odpovědět.
Díky, že jste přijal moje pozvání.
Za tohle se omlouvám.
Je to kvůli bezpečnosti.
- Snad chápete. - Chápu.
Nabídnu vám něco? Kávu? Vodu?
Ne, děkuju vám.
Tak začneme.
- Litujete, že jste před rokem šel do vězení?
Rozhodně ne.
A nejmíň ze všeho lituju, že jsem utekl.
Speciální jednotky při vstupu zahájily palbu.
Nemohl jsem riskovat, že mě zavraždí, je tak?
Nicméně...
prostřednictvím tohoto rozhovoru chci prezidentovi slíbit,
že jsem ochotný vrátit se do kteréhokoli vězení v Antioquii.
I do toho nejskromnějšího.
Ale předtím musím prozkoumat, do jakých podmínek mě dají,
protože by bylo lehké, například, aby někdo nachystal bombu v autě,
která by vybuchla, až přijedu.
A co na Pablovu nabídku Gaviria?
Myslím, že se dá s jistotou říct, že ho moc nezaujala.
Ale Pablo nemluvil jenom ke Gaviriovi.
Měl za to, že vyjednává i s vůdcem svobodného světa.
Z mého problému se totiž stal problém politický.
Vypadá to, že jsem moc důležitý
pro znovuzvolení prezidenta USA.
Problém bylo, že s Escobarem měl své plány George Bush.
Poprvé dáme k dispozici přiměřené zdroje amerických ozbrojených sil.
A pro drogové šéfy – trest smrti.
A s velitelem ozbrojených sil, co byl předtím šéfem CIA
si sami dokážete představit,
co asi znamenalo „přiměřené zdroje“.
Nejdřív jmenoval novýho velvyslance.
Drsnýho chlápka z námořnictva jménem Arthur Crosby,
specialistu na Latinskou Ameriku a terorizmus.
Pak si listoval starejma kontaktama ze CIA,
kde byla spousta lidí, co jim nevadí dávat podpásovky.
A jednoho takovýho nám taky poslal.
A konečně, já a Peña jsme od něj dostali osobní „jděte do prdele“...
Poslal nám něco, co si myslel, že asi moc potřebujeme: šéfovou.
Jak dlouho ta osoba šéfovou zůstane byla samozřejmě otázka.
Jsem připravený za svou chybu zaplatit a akceptovat tu nejskromnější celu,
jestli se budou respektovat moje práva
a když bude záruka, že z žádného důvodu mě nepřevezou někam jinam.
Uznáváte, že jste v minulosti spáchal zločiny
nebo že jste nechal někoho zabít?
Na to bych mohl odpovědět jedině knězi.
Ve zpovědnici.
Marietto.
- Taková hrůza. - Co se stalo?
Vypadá to, že je zabili. Asi šest nebo sedm holek.
Kdo by udělal něco tak strašnýho?
Jste z povahy násilnický a namyšlený?
Kdo mě zná, ví, že mám skvělý smysl pro humor.
Považuju sám sebe za šťastného člověka.
Vždycky jsem byl spokojený a optimista a věřil jsem v život.
Zpívám si ve sprše.
Jak myslíte, že příběh Pabla Escobara skončí?
To se nedá převídat. Já vždycky doufám v to nejlepší.
Rád bych umřel vestoje.
V roce 3047.
Sice mám titul velvyslanec,
ale to slovo je taková politický volovina.
Vím, co znamená bejt v přední linii.
Všichni, jak tu jsme, chceme totéž: sundat Escobara.
Jako veterán řady konfliktů jsem se naučil jednu pravdu:
uspět můžeme jen spoluprací,
komunikací a sdílením zpravodajských informací.
Je to jasné?
Tohle je Claudia Messinová. Je atašé DEA pro Kolumbii.
Převezme operace DEA v téhle zemi. Messinová?
Děkuji vám, pane velvyslanče.
DEA otevře polní pobočky ve městech Cali, Cartagena a Barranquilla.
Pokud jde o medellínský tým,
bude mít kancelář mimo policii, až do odvolání.
Ale nejdřív budou malé personální změny.
Pokud jde o dlouhodobé zpravodajské informace,
spadají do pravomocí CIA. Šéf sekce – Bill Stechner.
Bille, chcete něco dodat?
Ani ne.
- Kdo je tu za Centra Spike? - Já. Edward Jacoby.
Centra Spike musí okamžitě zpátky do vzduchu.
Chci znát každý slovo těch parchantů
a všechny informace potečou přese mě.
Ano, pane.
Jak Escobar vystrčí svou hnusnou hlavu, tak toho zmrda čapneme.
Co s ním? Kromě toho, že tu dneska nebyl.
Já jsem mu poradil, aby zůstal doma.
Zmiňovala jste se o změnách. Co přesně to znamená?
Že udělám nějaké změny.
Murphy je dobrej agent. Odved tu spoustu práce.
Jo.
Vypadá to tak.
Tušíte vůbec, co všechno jsme museli udělat,
aby ten člověk stáhl obvinění?
Tomu chlápkovi by asi čuchal u zadku pes,
než by se dostal do letadla. Steve mu pomoh.
To bylo poděkování?
Jednejte se mnou narovinu, a já s vámi budu taky.
Nepotřebuju člověka, co by mi to komplikoval.
- A kazil image DEA. - Madam...
Messinová. Nebo šéfko.
Jsme tady už dlouho.
Vy jste tu asi tak dvě hodiny?
Na titulní strany se ty věci nedostanou, ale hodně informací máme díky Steveovi.
Je to dobrej chlápek. Prochází si teď sračkama.
Byl na tom letišti,
aby svý ženě s dítětem zabránil v odletu. Nestih to.
K tomu sledovat, jak si Escobar staví pětihvězdičkový vězení a klidně odkráčí.
Oba si zasloužíme dotáhnout to...
šéfová.
Hele, ty... jsi něco jed, za posledních 24 hodin?
Tahle nová šéfka... Messinová...
víš o ní něco?
Jen, co jsem slyšel. Přišla z New Yorku.
Nenechá si srát na hlavu.
Do píči. Do píči.
Mám padáka?
Nevím.
Nejsem připravenej jet domů. To ti řeknu.
Do hajzlu. Ona je kurva...
Dej si sprchu. Musíš vystřízlivět.
Ozvu se.
Dívej za sebe. Bacha na něj.
Správně.
Rozbij tu telefonní budku.
Vem tu trubku.
Já přece vím, tati.
Musíš ji vzít.
A co je tohle, ženska?
Mám se rvát se ženskou nebo co?
- Jmenuje se Nora. - Ty, nevíš, jak se jmenuje?
Nora.
Šéfe, nerad ruším. Jen chvilku.
Tak si to...
Co ty laboratoře?
Laboratoře Moncadů se blbě hledají, šéfe.
A když už je najdeme, nedostaneme se dovnitř.
Všude jsou policejní kontroly.
Dneska jsme na jedný ztratili čtyři lidi.
Zmrdi.
A co Judy Moncadová?
Nemůžeme ji najít. Ani dona Bernu.
Najděte mi ji.
Ano, pane.
A co vy, hoši?
- Všechno OK, šéfe. - Všechno OK.
- Jak je, Limóne? - Výborně, šéfe.
- Jak se cítíš? - Výborně, šéfe.
- Spokojený? - Děkuju. Ano.
Dobře.
Něco tě naučím.
Není nižší tvor než krysa.
A když krysy necháme jen tak pobíhat, naplní ulice.
- Rozumíš? - Ano, šéfe.
Dejte mi vteřinku. Vteřinku.
Promiňte, šéfe. Fernando.
- Povídejte, Fernando. - Ten rozhovor zřejmě zabral, done Pablo.
Volali z paláce, že se chtějí sejít.
Slyšel jsi, kámo?
- Budeme muset dodělat tu prácičku. - Už jsme ji dodělali, ne?
Ne, kámo, ještě zbývá jedna.
Ale všechny děvky už jsi zabil.
Nemluvím o děvkách, kámo.
Proč ji?
- Udělala všechno, co jsme jí řekli. - Někdo práskal policii.
Jo, ty zkurvený děvky.
Ale jí se dá věřit, vole.
Ty jí možná věřit můžeš, ale já ne.
Pohyb.
Quico.
Už ti to nebudu opakovat, kámo. A nejdřív musíme udělat ještě něco.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Mám schůzku s prezidentem.
Jsem Fernando Duque.
Ta schůzka není s prezidentem, pane Duque.
Jak to?
- Tak s náměstkem? - Ne, pane.
Tady se píše, že máte schůzku s generálním prokurátorem.
Omlouvám se, pane Duque.
Gaviria totiž jasně řek,
že vláda s Escobarem vyjednávat nebude.
Ale generální prokurátor Kolumbie Gustavo de Greiff
měl přání prezidenta u prdele.
Na rozdíl od USA, kde generálního prokurátora jmenuje prezident,
vybírá v Kolumbii generálního prokurátora Nejvyšší soud,
ať se to prezidentovi líbí, nebo ne.
V případě Gustava de Greiffa si pište, že se to Gaviriovi nelíbilo.
Pane Duque...
podle mě má každý člověk právo na spravedlivý proces.
Pablo Escobar má stejná práva jako každý jiný Kolumbijec.
Jestli spáchal trestný čin, musí být odsouzen a potrestán.
Nemůžeme ho lovit a zabít jako zvíře.
Pane de Greiffe,
všechno, co mi říkáte, je... náramně zajímavé.
Nicméně nevím...
Nepodlehnu nátlaku Američanů...
jako Gaviria, panu Duqueu.
To tedy znamená...
že byste uvažoval o tom... se s Pablem dohodnout.
Chci říct, že Kolumbie
je ve válce už příliš dlouhou dobu.
Samozřejmě.
Američané sem posílají nové lidi.
Nové tváře, ale nakonec mají stejnou motivaci.
Využívají nás pro svou politickou agendu.
Možná.
Ale faktem je, že teď je nám každá pomoc dobrá.
A gringos jsou teď jenom ve škole Carlose Holguína a na ambasádě.
Zato Pablo Escobar obsazuje pozice a nabírá podporu.
Podporuje ho celý Medellín.
- Dlouhá štvanice mu nahrává. - Bavme se o Medellínu.
Plukovník Pinzón Escobara prakticky lokalizoval.
Myslíš, že to dokážeme?
Díky, že sis promluvil s Messinovou.
Vážně. Zachránil jsi mi prdel.
Ještě jednou to posereš, Murphy...
Já vím.
Stane se to zase?
To netuším.
Nebyla to jen politika v rámci DEA, v čem jsme museli chodit.
Pinzónův plán jel naplno.
Přidal ještě další policajty do ulic.
V Medellínu bylo stanné právo a základna Carlose Holguína
vypadala jako Fort Apache.
Já a Javi jsme oficiálně byli hosty policie.
Se všemi výhodami a komfortem,
jaké host Národní policie Kolumbie může očekávat.
Je jich nula.
A nebyli jsme sami.
DEA, CIA, Cetra Spike a armáda, všichni pod jednou střechou.
Všechno okolo Pabla Escobara pěkně na jednom fleku.
Když Gaviria oznámil odměnu 1,4 milionu dolarů za dopadení Pabla,
Plukovník Pinzón spustil zvláštní telefonní linku.
A očividně si myslel, že nejlíp ji budeme řídit Javi a já.
I když moje španělština stála za prd.
Vytlačoval nás do ústraní a my s tím nemohli nic dělat.
Pablo na ni nechal volat svoje lidi, jenom aby nás nasírali.
Policejní linka. Co chcete nahlásit?
Nevím, co jsme čekali.
Pro hodně lidí byl Escobar hrdina.
Bylo to jako chtít po Chicagu, aby napráskalo Micaehla Jordana.
A ti, co ho nezbožňovali, se prostě zavolat báli.
Ale stejně jsme měli systém.
Jeden tip na jedno místo neznamenal nic.
Druhej telefonát se stejnou informací pořád nemusel nic znamenat.
Ale tři tipy na stejnou lokalitu ze tří různejch zdrojů?
- Agente Peño. - No?
To už bylo potřeba prověřit.
Hele, říkám, že jsme měli systém.
Netvrdím, že fungoval.
No to mě poser.
Buzíci!
Naše neschopnost chytit Escobara nás frustrovala.
Ale v Bogotě začínala bejt velkej problém.
Generální prokurátore de Greiffe.
Prý jste se sešel s pane Fernandem Duquem.
Je to tak.
Prezident se vyjádřil jasně,
že nikdo nemá komunikovat s Escobarovými lidmi.
Bohužel pro prezidenta pro něj nepracuji.
Pracuji pro kolumbijský lid.
Já i prezident přece taky pracujeme pro kolumbijský lid.
A měli bychom pracovat spolu a jednotně proti Escobarovi.
- Není to jediná válka... - Bojíte se, co bych se dozvěděl,
kdybych s ním mluvil, pane Sandovale?
- Co prosím? - Řekněte mi jednu věc.
Proč jste tam musel být, ten večer, v La Catedral?
Proč byla přítomnost náměstka ministra spravedlnosti nutná
pro převoz vězně?
Nebavíme se o bůhvíjakém vězni, pane doktore.
Bavíme se o Pablovi Escobarovi.
A jednal jsem z rozkazu prezidenta.
Nemyslím, že je to pravda.
Chcete tím něco naznačit, pane doktore?
- Obviňujete mě z něčeho? - Ne, neobviňuji vás z ničeho.
Aspoň zatím ne.
Ale zahájím vyšetřování podezření...
že jste potenciálně pomohl Pablovi Escobarovi utéct.
Víte co, pane doktore?
Jděte do prdele.
- Co tu sakra děláme? - Pochůzku, kámo.
- Jako pochůzku? - Pro dona Pabla, kámo.
Dobrej den.
Dobrý den, co pro vás můžu udělat?
Jasně, kámo, vyzvedáváme zásilku na jméno Alvarez.
Á, ale jistě. Momentíček, laskavě.
Tak jo.
Kámo... vykašleme se na tu holku. Ona se nevrátí.
Bojíš se nebo co, Limóne?
Drž hubu a dělej, co ti kurva řeknu.
Pan Alvarez.
Quico!
Nejlepší záchod, co se vyrábí. Fakt se v hovnu vyznají.
Kámo!
To je přesně vončo, kámo.
Fajn.
Hoši, dejte to do auta. My se musíme něco vyřídit.
Vydloubu jí oči a nechám jí je sežrat, krysu bonzáckou.
- Kolikátka? - Trojka, už jsem ti to říkal.
Ty vole. Říkal jsi, že tu bude.
Nevím, kámo. Myslím, že žije tady.
Není tady. To je fuk, zejtra je lepší.
Vrátíme se sem.
Pěkný hovno, kámo.
Quico!
Támhle, kámo.
Něco mám, kámo.
Ta šlapka. Vyrvu jí jazyk a nacpu jí ho do prdele, kámo.
Říkal jsem ti, že tu nebude. Touhle dobou je v práci.
- Píčovina, kámo. - Není tady.
Tak se sem vrátíme.
Jestli prezident odmítá vyjednávat,
tak jsme nedosáhli ničeho. Je tak?
Pablo, nabízí se nám dobrá možnost.
Určitě.
Když mě necháte vyjednávat s de Greiffem
- a vytvořit v jejich řadách rozbroje... - Ne, Fernando.
Za tohle vás neplatím, Fernando.
Platíte mě, abych vymýšlel strategie, a přesně to dělám.
Pablo, musíte pochopit...
Situace... pozice, v jaké teď Gaviria je...
Co se stalo v La Catedral, pro něj bylo hodně ponižující prohra.
Teď si podle mě myslí, že chytit vás je jeho jediná možnost.
A neuvažuje o tom,
jak by s námi mohl zkusit jednat, zato...
de Greiff je ochotný hovořit.
A má autonomii, může uzavírat dohody.
No tak dobře.
Jdeme do toho.
Nebudete tomu věřit, ale generální prokurátor dokonce
podporuje legalizaci drog.
- Nekecej. - Je to pravda.
Věřte mi, Pablo, postupně, trpělivě, časem...
Čas právě nemáme, Fernando.
Fernando, dovolíte?
- Ano, prosím. - Děkuju.
- Blackie. - Ano.
Děkuju vám moc, Fernando.
- Děkuju vám moc. - Ano.
Omluvte mě.
Co se děje?
Takhle žít nemůžeme, Pablo.
Utíkat z místa na místo, schovávat se,
doufat, že vláda bude chtít vyjednávat.
Gaviria vyjednávat bude, Tato.
Je moc inteligentní a slabý na to, aby nevyjednával.
Jak můžeš být tak v klidu?
Pablo, jestli tě Gaviria nechce ve vězení, oba víme moc dobře, co chce.
Možná je na čase odjet z Kolumbie.
Vím, že jsme se dohodli, že nikdy neodjedeme, ale situace se změnila.
Ne, nic se nezměnilo.
Lásko moje, máme všechno, co potřebujeme.
Vezmeme děti a pojedeme někam jinam.
Někam, kde se nebudeme muset schovávat.
Nestrávíme zbytek života schováváním.
To ti slibuju.
Připrav se na ušmiknutí koulí.
Takže... vás opustila žena.
Jste rozrušený, dáte si pár panáků na utišení bolesti
a pak si vybijete vztek na nějakým šmejdovi z Wall Streetu.
Jo, něco takovýho.
Ojedinělý případ?
Jo.
Vím, že v Kolubii jsem celkem asi 20 vteřin.
Předtím jste si s Peñou mohli dělat rozhodnutí podle libosti.
Bude vám chvilku trvat, než si zvyknete na novou situaci.
Ještě mi nevěříte? V pořádku.
Ale abych vám mohla krýt záda, musím vědět, že můžu věřit já vám.
Jinak nemám problém poslat vás za ženou do Miami.
Je to jasné?
Nad slunce.
Výborně.
Můžete jít.
Ortizi, nespouštěj ho z očí.
Viděli La Quicu, jak kupuje záchod.
Rozuměl jsem „La Quica“ a „záchod“.
Ne obyčejný záchod.
Stejný, jako měl Pablo v La Catedral. Kohler.
Jo, tomuhle už jsem rozuměl.
S tím za Pinzónem nemůžeme. Vysměje se nám.
Potřebujeme víc.
- Ale co víc, Peño? - Kde ho viděli?
Jel k horám po silnici San Isidro.
Možná když Centra Spike udělá přelet,
uvidíme, s čím přijdou.
Lepší než ta pitomá telefonní linka.
Hned jsem zpátky.
- Záchod? - Je to dlouhá historie.
- Udělej mi Reader’s Digest. - Udělej mi laskavost
a nech je pročesat tuhle konkrétní oblast.
Hledáme jakoukoli komunikaci Escobarových sicarios. Cokoli.
Jak poznáš hlas, přijdeš za mnou.
Duvall 1-4-4-3-6, slyšeli jsme komunikaci na 1600 megahertzích.
Informace předána.
Zlato, kdy přijedeš?
Necháváš mě samotnou.
Teď nemůžu, je to nebezpečný.
Ale říkal jsi, že přijedeš.
Až se to trochu uklidní, bejby. Užiješ si se mnou.
To je určitě Velasco. Totožnost dívky neznáme.
Co s tím druhým hovorem?
Kvalita nestačí na rozpoznání hlasu.
Tak... nahráli to asi před dvěma hodinama.
Tady je finca, finca.
Jinak samý menší domy tady, tady a tady a předměstí.
Ty menší asi můžete vyloučit, není to Escobarův styl.
Která finca má silnici jak na východ, tak na západ?
Tahleta.
Zezadu je horský terén, ale projet se to dá.
To musí bejt ona.
Máme slušnou šanci, když na přijdem z obou stran.
Tohle je dobrý.
Super. A co Pinzón?
Budeme potřebovat vozidla, lidi.
Pinzóna nechte na mně.
Možná se mýlím,
ale při posledním zásahu se vašim mužům podařilo zadržet
prezidenta USA George Bushe.
To bylo na základě hovorů na telefonní linku.
Tohle je Velascův hlas.
Paní Messinová, zřejmě si myslíte, že mí lidé pracují pro vás.
Mýlíte se. Já pro vás nepracuji.
Já rozhoduji, jak budeme spolupracovat. To je rozdíl.
A vím, jak dopadl ten poslední, kdo pro vás pracoval,
plukovník Carrillo.
Je v exilu ve Španělsku.
Co řek?
Řekl ne.
Tahle nevydrží. Vzdá se kurva snadno.
Ale Messinová se nevzdala snadno.
Zavolala Crosbymu...
Crosby zavolal Gaviriovi...
a ani ne za čtvrt hodiny...
- Chápu. - ...dostával Pinzón za uši.
Plukovníku, na lince je generál Silva.
Když dovolíte, plukovníku.
Asi každej pracuje pro někoho.
Generále?
Donutili jsme sice Pinzóna tancovat,
ale muziku jsme si diktovat nemohli.
My chtěli přijít v tichosti. Obklíčit toho zmrda, pak ho čapnout.
Pinzón takhle nepracoval. Líbilo se mu vykopnout vstupní dveře
a probudit celý okolí.
Hejbněte zadkem! Jede sem policie!
Připravte zbraně, auta a peníze. Mizíme, hned!
Šéfe!
Šéfe, promiňte, spěchá to.
Šéfe.
Policie.
Už jedou nahoru. Musíme pryč hned teď, šéfe.
Pablo. Pablo!
Ty zmrdi.
Jedou i z druhý strany, pane.
- Co se děje? - Musíme pryč, hned.
Jede sem policie.
- Připravte auta. - Ano, šéfe.
- Počkejte vzadu. - Ano, šéfe.
Pablo!
Jdi pro děti. Musíme pryč hned teď.
Jdeme tudy. Rychle! Rychle!
Rychle, tudy, do tunelu.
Obkličte dům! Jdeme!
Už jsou pryč, pane.
Plukovníku, v domě nikdo není, žádné stopy života.
Kurva.
Rozchod.
Nezapomínejte, to byla Pablova kariéra,
že bude o krok napřed před fízlama.
Hodně jeho fincas měly tunel postavený jenom kvůli tomu.
I když je používal nerad.
Třeba byste řekli, že byl paranoidní, no jo,
ale když po vás fakt jdou, není to paranoia. Je to chytrost.
Peña! Messinová!
Byl tady.
Jen pojďte dál.
Ložnice...
jsou napravo.
Všechno je v pořádku, Tato.
Ne, Pablo. Tentokrát to není v pořádku.
Zlato, když Pablo řekne, že je to v pořádku,
- tak taky je... - Mluvím snad s váma?
Mluvím se svým mužem.
To bylo o chlup, Pablo.
A zítra co?
Chceš, aby děti viděly, jak tě zabijou?
Ne, nikdo neumře, Tato.
Řeším to.
Jak, Pablo?
Řekni mi jak.
Vyjednáváš?
Včera tě málem zabili za vyjednávání.
Jestli věci řešíš, vyřeš je pořádně.
Neboj se.
Víte, za ty léta, co jsem naháněl Escobara,
bylo na prstech jedný ruky případů, kdy jsme ho skoro měli.
Vždycky jsme zapomněli na dvě důležitý věci,
který už jsme o něm věděli:
Skoro se nepočítá.
A Pablo je nejnebezpečnější, když ho skoro chytíte.
S takovým množstvím policajtů v ulicích se snadno zapomnělo,
že to bylo pořád Escobarovo město.
Všechno to toleroval v zájmu vyjednávání.
Ale vyhnat ho s rodinou z domova
uprostřed noci?
To nebylo vyjednávání.
Pro Escobara...
to bylo vypovězení války.
Hotovo.
Šéfe, zavelte . Všichni jsou připravení.
Rozjeďte to.
Ano, pane.
- Co se děje? - Je to tady.
- Dobře. - OK.
Jsme připravený.
Pojď.
Udělej to, kámo.
Ty jseš ale posera!
Zabij ho! Udělej to, píčo. Zabij ho!
Peño!