ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ЗАСНОВАНО НА РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ.
ДЕЯКІ ПОДІЇ Й ПЕРСОНАЖІ ВИГАДАНІ З ХУДОЖНЬОЮ МЕТОЮ.
Лягай!
Один!
Розо!
-Розо! -Кіка…
Скажи, хто здав нас поліції? Хто нас здав?
Мабуть, та шльондра з базару. Будь ласка, Кіка!
Уявіть собі:
президент Колумбії виступає по телевізору й оголошує всьому світові,
що не домовлятиметься з вами.
Звичайна людина подумає: «Мені кінець».
А Пабло Ескобар подумає, що це стартова пропозиція.
І шукатиме, чим на неї відповісти.
Дякую, що прийняли запрошення.
Вибачте за мішок.
Це з міркувань безпеки.
-Надіюся, ви розумієте. -Розумію.
Хочете чогось випити? Кави, води?
Ні, не треба, дякую.
Тоді почнімо.
-Ви шкодуєте, що рік тому сіли у в'язницю? -Зовсім ні.
І не шкодую, що довелося звідти втекти.
Прибув загін спецпризначення й відкрив вогонь.
Я ж не міг їм здатися, правда?
Але…
надіюся, це інтерв'ю доведе президенту…
що я готовий повернутися у будь-яку в'язницю в районі Антіокії.
Я поводитимусь покірно й пристойно.
Але спершу я вивчу умови, в які мене помістять,
бо, наприклад, у машину легко підкласти вибухівку,
і вона вибухне, коли я приїду.
І як Ґавірія сприйняв пропозицію Пабло?
Можна сказати, що йому було байдуже.
Але Пабло звертався не лише до Ґавірії.
Він вважав, що вступив у переговори з лідером вільного світу.
Виявляється, моя проблема стала політичною.
Мабуть, я дуже важливий
для переобрання президента США.
Проблема в тому, що Джордж Буш мав свої плани на Ескобара.
Ми вперше в історії
виділимо для цього відповідні ресурси американських збройних сил.
Наркобаронів чекає смертна кара.
Тоді головнокомандувачем був колишній голова ЦРУ,
тож можете уявити,
що значить «відповідні ресурси».
Він почав з призначення нового посла.
Крутого колишнього військового моряка Артура Кросбі,
спеціаліста у справах Латинської Америки й контртероризму.
Він одразу покликав до себе давніх колег із ЦРУ,
які вміли битися нечесно.
До нас він теж відправив одного з них.
І нарешті, щоб особисто познущатися наді мною та Пеньєю,
він послав нам того, кого ми, на його думку, потребували найбільше: боса.
Але чи довго та людина пробуде нашим босом, ми ще побачимо.
Я завжди готовий платити за свої помилки і згоден на скромну камеру в тюрмі,
якщо мої права не порушуватимуться
і я отримаю гарантію, що мене більше нікуди просто так не переведуть.
Ви визнаєте, що в минулому скоювали злочини
й наказували вбивати людей?
На це питання відповідають лише священнику.
На сповіді.
Марієтто.
-Привіт. -Що сталося?
Здається, їх усіх убили. Там було шестеро чи семеро дівчат.
Хто здатен на таку жорстокість?
А ви за натурою жорстокий і гордий?
Мої близькі знають і про моє почуття гумору.
Можу сказати, що я щаслива людина.
Я завжди був щасливий. Я завжди був оптимістом.
Я завжди вірив у життя.
Я завжди співаю в душі.
Чим, на вашу думку, закінчиться історія Пабло Ескобара?
Ну… хтозна. Але я сподіваюся на краще.
Я хотів би померти стоячи.
У 3047 році.
Моя посада називається «посол», але це просто дурне політичне слово.
Я знаю, що таке бути на передовій.
Усі в цій кімнаті хочуть одного: ув'язнити Ескобара.
Як ветеран багатьох військових дій, я зрозумів одну незаперечну істину:
ми досягнемо успіху, працюючи разом,
ділячись розвідданими й допомагаючи одне одному.
Зрозуміло?
Це Клаудія Мессіна. Вона новий аташе УБН у країні.
Керуватиме всіма операціями УБН у країні. Мессіна?
Дякую, после.
УБН відкриє місцеві відділи в Калі,
Картахені й Барранкільї.
А медельїнську команду
поки що розмістять у штабі НПК.
Але після деяких змін в особовому складі.
Що ж до довготривалої розвідки,
її очолить начальник резидентури ЦРУ Білл Стекнер.
-Білле, хочете щось додати? -Ні, дякую.
-Так, хто тут із Сентра Спайк? -Я, сер. Едвард Джакобі.
Сентра Спайк, запустіть свої літаки.
Хочу чути кожне слово цих виродків,
уся інформація буде йти через мене, а я розподілятиму.
Так, сер.
Коли Ескобар висуне носа, ми впіймаємо того сучого сина.
Що з ним? Чому він сьогодні не прийшов?
Я попросив його сидіти вдома.
Ви згадали про зміни. Які саме?
Я збираюся дещо змінити.
Мерфі — хороший агент. Він плідно працює.
Так.
Схоже на те.
Знаєте, які знайомства довелося задіяти, щоб той чоловік не подав позов?
Здається, тим чуваком зацікавився б пес
під час посадки. Може, Стів його врятував.
Це подяка?
Будьте чесні зі мною, агенте Пенья, я буду чесна з вами.
Мені не потрібні люди, що ускладнюють мені життя.
-І псують імідж УБН. -Мем.
Мессіна. Чи бос.
Ми тут працюємо вже давно. А ви скільки, години дві?
У газетах цього не пишуть, але…
Стів добув багато інформації.
Він хороша людина. Просто в нього зараз важкий період.
Він поїхав в аеропорт,
щоб дружина не вивезла з країни їхню дитину. Але не встиг.
Перед цим він бачив, як Ескобар побудував собі
п'ятизіркову тюрму й утік з неї.
Ми заслужили на те, щоб довести справу до кінця…
бос.
Ти за останню добу щось їв?
Наш новий бос… Мессіна…
Що ти про неї знаєш?
Тільки те, що чув. Вона з Нью-Йорка.
Не терпить різної дурні.
Чорт!
Мене звільнили?
Я не знаю.
Кажу тобі, Хаві, я ще не готовий повернутися додому.
Чорти б вхопили кляту…
Прийми душ. Протверезій.
Потім поговоримо.
Озирнися. Обережно з тим чуваком.
Отак.
Розбий телефонну будку.
Бери трубу.
Та я вже знаю, тату.
Треба її взяти.
А це хто, жінка?
Я повинен битися із жінкою?
-Її звати Нора. -Як її звати?
Нора.
Вибачте, що перериваю, босе. На хвилинку.
Як тут…
Що з лабораторіями?
Лабораторії Монкада нелегко було знайти, босе.
І навіть у ті, що знайшли, ми не можемо потрапити.
Усюди поліцейські пости.
Ми втратили чотирьох людей, проходячи через один з них.
Сучі сини.
А що Джуді Монкада?
Ми ніде не можемо її знайти. Дона Берну теж.
Знайдіть її.
Так, сеньйоре.
А у вас що, хлопці?
-Усе добре, босе. -Усе гаразд.
-Як ти, Лімоне? -Добре, сеньйоре.
-Як почуваєшся? -Добре, босе.
-Тобі зручно? -Дякую. Так.
Добре.
От що я тобі скажу.
Немає нікого гіршого за стукачів.
І якщо дозволити стукачам вільно пересуватися,
вони заповнять усі вулиці.
-Ти мене зрозумів? -Так, босе.
Одну секунду.
Вибачте, босе. Це Фернандо.
-Слухаю, Фернандо. -Ваше інтерв'ю спрацювало, доне Пабло.
Зі мною хочуть зустрітися у Палаці.
Чув, брате?
-Треба закінчити нашу роботу. -Але ми її вже закінчили, так?
Ні, брате, лишилося ще щось.
Але ти вже вбив усіх шльондр.
Я кажу не про шльондр, брате.
А її за що?
-Вона зробила все, як ти сказав. -Хтось повідомив про нас.
Так, ці кляті шльондри.
Я їй довіряю, чувак.
Може, ти їй довіряєш, а я — ні.
Їдьмо.
Кіка.
Я не повторюватиму, брате. У нас багато справ.
-Добрий день. -Добрий день.
У мене зустріч з президентом.
Я Фернандо Дуке.
У вас зустріч не з президентом, сеньйоре Дуке.
Чому?
-З віце-міністром? -Ні, сеньйоре.
Тут написано, що у вас зустріч із генеральним прокурором.
Вибачте, сеньйоре Дуке.
Отже, Ґавірія чітко вказав,
що уряд не домовлятиметься з Ескобаром.
Але Генеральний прокурор Колумбії Ґуставо де Ґрейфф
чхати хотів на бажання президента.
На відміну від США, де генерального прокурора призначає президент,
у Колумбії генерального прокурора обирає Верховний суд,
не питаючи, чи подобається він президенту.
А от Ґуставо де Ґрейфф Ґавірії точно не подобався.
Сеньйоре Дуке…
я вважаю, що весь світ має право на справедливий суд.
Пабло Ескобар має такі самі права, як і будь-який інший колумбієць.
Якщо він скоїв злочин, його треба судити й винести вирок.
Його не можна загнати й убити, як тварину.
Сеньйоре де Ґрейфф,
усе, що ви кажете, я вважаю… цікавим.
Але я не…
Я не прогинаюся під тиском американців…
як Ґавірія, сеньйоре Дуке.
Це значить, що…
ви подумаєте… над можливістю укладання угоди з Пабло.
Я хочу сказати, що Колумбія
уже надто довго веде війну.
Авжеж.
Американці присилають нових людей.
Обличчя нові, але мотивація та сама.
Вони використовують нас у своїх політичних цілях.
Мабуть.
Але нам зараз насправді потрібна хоча б чиясь допомога.
Ґрінґо обмежені в пересуваннях, сидять на базі Карлоса Ольґіна і в посольстві.
З іншого боку, Пабло Ескобар отримує все більшу підтримку.
Йому допомагає весь Медельїн.
-Довге полювання йому на користь. -Поговорімо про Медельїн.
Полковник Пінзон оточив Ескобара з усіх боків.
Думаєте, у нас вийде?
Дякую, що поговорив з Мессіною.
Справді. Ти врятував мою дупу.
Ще раз облажаєшся, Мерфі…
Знаю.
Це станеться знову?
Не знаю.
Проблеми в нас були не тільки через нову політику УБН.
План Пінзона активно впроваджувався.
Він удвічі збільшив кількість поліції на вулицях.
У Медельїні був воєнний стан, а база Карлоса Ольґіна
нагадувала Форт Апачі.
Ми з Хаві були офіційними гостями НПК.
З усім комфортом і зручностями,
яких можуть очікувати гості Національної поліції Колумбії.
Тобто жодними.
І ми були не самі.
УБН, ЦРУ, Сентра Спайк та армія — усі під одним дахом.
Усі шукали Пабло Ескобара.
Коли Ґавірія оголосив нову винагороду в 1,4 мільйони доларів за арешт Пабло,
полковник Пінзон відкрив нову гарячу лінію.
Очевидно, він думав, що ми з Хаві зможемо її контролювати,
хоча я жахливо знав іспанську.
Він посадив нас на лаву запасних, і ми нічого не могли вдіяти.
Пабло навіть просив своїх людей дзвонити нам, щоб познущатися.
Гаряча лінія. Що ви хочете повідомити?
Не знаю, чого ми очікували.
Для багатьох людей Ескобар був героєм.
Це як попросити жителів Чикаго видати Майкла Джордана.
Ті, хто не шанував Ескобара, просто надто боялися телефонувати.
Але ми все-таки розробили систему.
Одна підказка про певне місце нічого не означала.
На другий дзвінок з тією самою інформацією теж можна було не реагувати.
Але три дзвінки з тією самою підказкою від трьох різних джерел?
-Агенте Пенья? -Так.
Це треба було перевірити.
Я сказав, що ми розробили систему.
Я не казав, що вона ефективна.
Пішли ви!
Козли!
Нас дратувала нездатність упіймати Ескобара.
А у Боготі через це назрівав справжній скандал.
Генпрокурор де Ґрейфф. Мені повідомили, що ви зустрічалися з Фернандо Дуке.
Саме так.
Президент чітко сказав,
що ніхто не повинен спілкуватися з людьми Ескобара.
Президенту не пощастило: я на нього не працюю.
Я працюю на народ Колумбії.
Як і президент, я теж працюю на народ Колумбії.
Ми всі працюємо разом, єдиним фронтом проти Ескобара.
-Поодинці цю війну… -Ви боїтеся того, що я можу дізнатися,
поговоривши з ним, сеньйоре Сандоваль?
-Вибачте, що? -Скажіть, будь ласка.
Що ви робили тієї ночі в Ла Катедраль?
Хіба присутність віце-міністра юстиції необхідна
для перевезення в'язня?
Це не простий в'язень, генеральний прокуроре.
Це ж Пабло Ескобар.
А я просто виконував наказ президента.
Не думаю, що це правда.
Ви на щось натякаєте, генеральний прокуроре?
-Ви мене в чомусь звинувачуєте? -Ні, я вас ні в чому не звинувачую.
Принаймні поки що.
Але я збираюся почати слідство на підставі підозр,
що ви, ймовірно, допомогли Пабло Ескобару втекти.
Знаєте що, генеральний прокуроре?
Пішли ви.
-Що ми тут робимо? -Виконуємо доручення, брате.
-Яке доручення? -Дона Пабло, брате.
Привіт.
Вітаю, джентльмени, вам допомогти?
Так, брате, я прийшов по посилку на ім'я Альвареса.
Так, сеньйоре. Зараз принесу.
Будь ласка.
Брате, не чіпаймо ту дівчину. Вона не повернеться.
Чого ти боїшся, Лімоне?
Закрий рота й роби, що кажуть.
Сеньйоре Альварес.
Кіка!
Це їхній найкращий унітаз. Ви вмієте вибирати.
Брате!
От про що я кажу, брате.
Добре.
Хлопці, покладіть у машину. Ми поспішаємо.
Я видеру їй очі та змушу їх з'їсти. Клята стукачка.
-Який номер? -Третій. Я ж казав.
Сучий сину. Ти сказав, вона вдома.
Не знаю, брате. Я думав, вона тут живе.
Її немає. Повернемося завтра.
Можна повернутися пізніше.
До біса, брате.
Кіка!
Сюди, брате.
Я щось знайшов.
От сучка. Я вирву їй язика й запхаю в дупу, брате.
Я ж казав, що її тут немає. У цей час вона вже на роботі.
-Брешеш, брате. -Її тут немає.
Значить, заїдемо ввечері.
Якщо президент не укладе угоду,
значить, ми нічого не досягли. Так?
Пабло, ми знайшли
дуже добрий варіант.
Безумовно.
Якщо ви дозволите вести переговори з де Ґрейффом
-і внести розбрат в їхні лави… -О, Фернандо.
Я вам не за це плачу, Фернандо.
Ви платите мені за розробку стратегії, я займаюся саме цим.
Пабло, ви маєте зрозуміти…
Момент… Становище, у якому зараз перебуває Ґавірія…
Те, що сталося в Ла Катедраль, для нього принизливий провал.
Зараз він вважає, що єдиний вихід — це спіймати вас.
Він не думає про те,
як знайти спосіб домовитися з нами, але…
Де Ґрейфф готовий говорити.
І він має право укладати угоди.
Добре.
Спробуймо.
Ви не повірите, але генеральний прокурор
підтримує легалізацію наркотиків.
-Не морочте голову. -Це правда.
Повірте, Пабло, крок за кроком, маючи терпіння, ми з часом…
Якраз часу в нас немає, Фернандо.
Фернандо, вибачте.
-Так, сеньйоре. -Дякую.
-Блекі. -Так, сеньйоре.
Дуже дякую, Фернандо.
-Дуже дякую. -Так.
Вибачте.
Що не так?
Так жити не можна, Пабло.
Тікати туди-сюди, ховатися,
поки уряд не піде на переговори.
Ґавірія піде на переговори, Тата.
Він надто розумний і надто слабкий, щоб відмовитися.
Як ти можеш бути таким спокійним?
Пабло, якщо Ґавірія не хоче тебе посадити в тюрму, то ясно, що він хоче.
Думаю, нам пора поїхати з Колумбії.
Знаю, ми домовилися ніколи не їхати звідси, але часи змінилися.
Ні, нічого не змінилося.
Коханий, у нас є все, що треба.
Візьмемо дітей та поїдемо кудись.
Туди, де не треба переховуватися.
Ми не проведемо решту життя у сховищі.
Обіцяю.
Готуйся до відрізання яєць.
Тобто… ваша дружина полетіла.
Ви засмутилися, напилися
й вирішили вимістити зло на якомусь шахраї з Волл-стріт.
Щось таке.
Це був єдиний інцидент?
Так.
Слухайте, я знаю, що провела в Колумбії секунд 20.
Раніше ви з Пеньєю самі все вирішували.
Вам складно буде звикнути до нового порядку.
Ви мені ще не довіряєте? Гаразд.
Але щоб прикривати вас, я мушу розуміти, що можу довіряти вам.
Інакше я без проблем відправлю вас до дружини в Маямі.
Вам усе ясно?
Цілком.
Чудово.
Ви вільні.
Ортіс, не зводь з нього очей. Прийом.
Мої люди бачили, як Ла Кіка купив унітаз.
Я зрозумів «Ла Кіка» і «унітаз».
Не просто унітаз.
Такий самий, який був у Пабло в Ла Катедраль. «Колер».
А, тепер зрозуміло.
До Пінзона з цим не підеш. Він нас засміє.
Треба дізнатися більше.
-Що саме, Пенья? -Куди він поїхав?
До пагорбів по трасі Сан-Ісідро.
Хай там пролетять Сентра Спайк, може, щось почують.
Буде значно краще за гарячу лінію.
Я зараз.
-Унітаз? -Довго пояснювати.
-Скажи коротко. -Зроби мені ласку:
попроси їх пролетіти над цим районом.
Потрібні будь-які переговори сікаріо Ескобара. Будь-які.
Упізнаєте голос — кличте мене.
Дюваль 1-4-4-3-6, чуємо переговори на 1 600 мегагерц.
Увага.
Коханий, коли приїдеш?
Ти лишив мене саму.
Зараз не можу. Надто небезпечно.
Але ти сказав, що приїдеш.
Хай усе трохи заспокоїться, і ми удвох добре проведемо час.
Це точно Веласко. Жінку не впізнали.
Як щодо другого дзвінка?
Якість надто погана для розпізнавання голосу.
Записи зроблені години дві тому.
Ось тут і тут садиби.
Усе інше — менші будинки та околиці.
Менші будинки можна відкинути, це не в стилі Ескобара.
До яких садиб можна під'їхати зі сходу та заходу?
До цієї.
На схилі гори дорога погана, але проїхати можна.
Мабуть, це там.
Якщо вдарити з обох боків, матимемо більше шансів.
Непогано.
Супер. А що з Пінзоном?
Знадобляться машини, люди.
Пінзона залиште мені.
Виправте, якщо помиляюся…
В останньому рейді двоє ваших людей примудрилися схопити
президента Сполучених Штатів Джорджа Буша.
Тоді ми діяли за підказками з гарячої лінії.
А це був голос Веласко.
Міс Мессіна, здається, ви вважаєте, що мої люди працюють на вас.
Ви помиляєтеся. Я на вас не працюю.
Я сам вирішуватиму, як з вами працювати. Ясно?
І я знаю, що сталося з останньою людиною, що працювала з вами,
полковником Каррільйо.
Його вислали в Іспанію.
Що він сказав?
Він відмовив.
Вона тут довго не пробуде. Надто легко здається.
Але Мессіна не здалася легко.
Вона подзвонила Кросбі…
Кросбі подзвонив Ґавірії,
і менш ніж через 15 хвилин…
-Зрозуміло. -Пінзон отримав копняка.
Полковнику, генерал Сільва на лінії.
Вибачте, полковнику.
Виходить, усі ми на когось працюємо.
Генерале.
Ми могли змусити Пінзона танцювати,
але не обов'язково під нашу дудку.
Ми зайшли б тихо, оточили б того козла й схопили його.
Пінзон працював не так. Він любив вибивати парадні двері
й будити цілий район.
Ворушіться! Їде поліція!
Готуй машини та гроші. Швидше, вони поряд.
Босе!
Босе, вибачте, це терміново.
Босе.
Поліція.
Вони піднімаються на пагорб. Треба терміново їхати, босе.
Пабло!
-Кляті вилупки. -Вони їдуть і з іншого боку, сеньйоре.
-Що сталося? -Треба терміново їхати.
Їде поліція.
-Готуй машини. -Так, босе.
-Чекай на задньому дворі. -Так, босе.
-Пабло! -Бери дітей. Треба терміново їхати.
Сюди. Швидше!
Мерщій сюди, в тунель.
Оточити будинок! Швидше!
Вони поїхали, сеньйоре.
Полковнику, в будинку нікого немає. Ні душі, сеньйоре.
Чорт.
Відбій.
Не забувайте: Пабло зробив кар'єру,
бо випереджав копів.
У багатьох його маєтках були такі тунелі.
Хоча він не любив ними користуватися.
Мабуть, можна сказати, що він був параноїком,
але якщо на тебе хтось справді полює, це не параноя. Це обачність.
Пенья! Мессіна!
Він був тут.
Заходьте.
Спальні…
з правого боку.
Усе гаразд, Тата.
Ні, Пабло. Зараз усе зовсім не гаразд.
Люба, якщо Пабло каже, що все гаразд,
-тоді все… -Хіба я говорю з вами?
Я говорю з моїм чоловіком.
Нас мало не впіймали.
А що буде завтра?
Хочеш, щоб тебе вбили на очах у дітей?
Ніхто нікого не вб'є, Тата.
Я все владнаю.
Як, Пабло?
Скажи як.
На переговорах?
Учора тебе ледь не вбили за переговори.
Якщо хочеш усе владнати, зроби це раз назавжди.
Не бійся.
Знаєте, за роки моєї гонитви за Ескобаром можна
на пальцях однієї руки полічити, скільки разів він майже був у нас.
І щоразу ми забували два найважливіші факти,
які вже про нього знали.
«Майже» не рахується.
І Пабло найбільш небезпечний, коли він майже у наших руках.
Коли на вулицях повно поліції, легко забути…
що це було й досі місто Ескобара.
Він це терпів тільки заради переговорів.
А вигнати чоловіка та його рідних з дому серед ночі?
Це були не переговори.
Для Ескобара…
Це було оголошенням війни.
Готово.
Босе, всі готові. Які будуть накази?
Дійте.
Так, сеньйоре.
-Що? -Готові.
-Гаразд. -Добре.
Ми готові, сеньйоре.
Ходімо.
Жени, жени!
Давай, брате.
Він холодний, боягузе!
Убий його! Давай, стерво! Убий його!
Пенья!
Переклад субтитрів: Марія Цехмейструк