A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
E dramatizált történet valós eseményeken alapul.
Bizonyos jelenetek, szereplők, nevek, üzletek, esetek, helyszínek és események
kitaláltak drámai célokból.
Pablo Escobar ezt mondta: „Néha Isten vagyok.
Ha azt mondom, valakinek meg kell halnia, még aznap meghal.”
A karrierje alatt ez a faszfej ezerszámra ölt meg rendőröket.
Több mint négyszázat évente.
Ilyen számokkal szembesülve, felmerül a kérdés...
Mi vesz rá egy férfit arra, hogy egyenruhát öltsön
ami majdhogynem garantálja, hogy a napjai megszámláltak?
A többségük szinte gyerek volt még
akiket arra neveltek, hogy a jó utat válasszák az elágazásnál.
Harcoljanak a jó oldalon.
Fiatalok voltak, tele reménnyel...
és azt hitték, hogy érinthetetlenek.
SZERETÜNK!
És azok viselték elvesztésük fájdalmát, akik hátramaradtak.
Mindenkinek van töréspontja
amikor annyira tele a faszuk mindennel, hogy muszáj cselekedniük.
Pinzónnak a töréspont a lemondását jelentette.
Tisztelegj!
De volt olyan, aki nem tudott csak úgy lemondani, nem tudott elsétálni.
Az elnököknek is van töréspontjuk.
És Gaviria végre megtalálta az övét.
Az én lelkemen szárad e férfiak halála, Eduardo.
És ha Escobar a halálukkal akart üzenni, válaszolni fogok.
Teljesen egyetértek.
Teljes erővel kell nekimennünk.
Tartsa észben... Nem lesz népszerű döntés, ha visszahozza.
De mióta fontos nekünk a népszerűség, hm?
MADRID, SPANYOLORSZÁG
KOLUMBIAI NAGYKÖVETSÉG
Carrillo ezredes.
Igen, elnök úr.
Mind azt mondják, hogy semmit sem tudnak, főnök.
Valami félreértés történt.
Uraim, abban a tévhitben szenvednek, hogy Moncadáéknak dolgoznak.
Hadd tisztázzam! Sosem dolgoztatok a Moncadáéknak.
Nekem dolgoznak, mindig is nekem dolgoztak.
- Feka. - Igen, főnök.
Ki adta Judy Moncadának a pénzt, hogy megvegye ezt a házat?
Ön, Don Pablo.
- Jairo. - Igen, Don Pablo.
A pénz, ami ételt rak e férfiak asztalára, honnan származik?
- Az Ön pénztárcájából. - Minden, amit itt láttok, az enyém.
Minden, ami a tiétek azért a tiétek, mert én engedtem, hogy úgy legyen.
Minden, amit úgy hisztek, hogy védtek, azt nekem véditek.
Tisztán fogalmaztam?
A Moncadáék összes rejtekhelye, labora, irodája és számlája
helyszínét el fogjátok árulni nekem.
És nézd...
ettől ti, uraim, nem vagytok árulók.
Egyáltalán nem.
Egyszerűen nem tudtátok eddig, hogy kinek is dolgoztatok valójában.
Tehát kezdjük...
a legfontosabbal.
Most azonnal... elmondod...
hogy hol rejtőzik az a szuka Judy Moncada.
- Üdvözlöm, Doña Judy. - Köszönöm.
Elnézést.
- Hé! - Navegante!
- Vigyázz, hova nyúlsz! - Doña Moncada a vendégünk.
Tisztelettel bánunk a vendégeinkkel.
Még azokkal is, akik meghívatták magukat.
Figyelj, Pacho, biztos, hogy van elég embered?
Azt gondolná az ember, hogy félsz valakitől.
Talán ha komolyabban vennéd a biztonságot...
akkor talán még élne a férjed...
és nem hozzánk jönnél segítségért.
Hallod ezt? Ki mondta, hogy segítségért jöttem?
Hol a főnököd?
Úgy érted, a partnerem.
- Ügyeket intéz. - Hogy úgy?
Ó, szóval még mindig úgy tesz, mintha nem drogcsempész lenne?
Miért nem nézel körbe, Doña Moncada?
Nem is tudom, simogasd meg a lovakat.
Vagy gyakorold, amit jöttél elmondani.
Hamarosan megérkezik Gilberto.
Köszönöm, Pacho.
- Biztonságban vagyunk! - Dobd ide a labdát!
- Tessék. - Ide.
Hölgyem? Itt van, amit kért.
Ki az?
Az egyik új emberünk.
Elnézést.
MEDELLÍNBEN MEGTÁMADTÁK A RENDŐR ŐRSÖT
Milyen ocsmány festmény.
Micsoda meglepetés.
- Minek köszönhetjük a látogatást? - Üzlet.
„És egyenként, különvált városaink éjszakái
egyesülnek összefogásunk éjszakájába.”
A nap kibaszott közepén járunk, Gilberto.
Nem kedveled Nerudát?
Az egyetlen dolog, ami összefog minket az a vágyunk, hogy Pablót holtan lássuk.
Ő itt Gilberto Rodríguez Orejuela.
És ha sosem hallottatok róla
az azért van, mert így akarta.
Ha megkérdezed, mivel keresi a pénzét, azt mondaná, hogy bankár
és ez igaz is lenne.
Sőt, ő és a testvére, Miguel a saját bankjukat irányították.
Vagy azt mondaná, hogy ő és a testvére Kolumbia
legnagyobb drogérialánc tulajdonosai és működtetőjük.
Azt is mondhatnák, hogy saját focicsapatuk van. És valóban volt.
América de Cali, az egyik legjobb csapat a kontinensen
és elszánt riválisa Pablo Atlético Nacional csapatának.
De amit sose árulnának el, hogy eme üzletek csak frontok voltak
és hogy a Rodríguez fivérek
a világ második legnagyobb kokaincsempészei voltak:
a Cali-kartell vezetői.
Ahogy Pablo is a Medellín-kartellal
ők is hétköznapi bűnözőkként indultak: bankrablókként.
És a sok pénzt, amit a rablásokból szereztek
hamarosan a fűcsempészetre fordították.
És amikor rájöttek, hogy tíz kiló kokó
annyit ért, mint egy tonna marihuána
beleásták magukat a kokainüzletbe.
Ezek az arcok nem voltak holmi szaros utcasarki dílerek.
Aprólékosan terveztek, maximalizálták a profitot, minimalizálták a kockázatot.
Ahogy nőtt az üzlet, egy fiatal nagyravágyó kolumbiai gyerek
akit Pacho Herrara néven ismerhettek, annyira jól keresett
hogy a fivérek egy idő után partnerségbe léptették elő.
De volt egy konkurensük, mégpedig nem is akármilyen.
Valaki, akinek nem állt szándékában lemondani a kokó király trónjáról.
- Don Pablo. - De Gilberto okos volt.
Nem érdekelte, hogy Escobar viselte a koronát.
Uraim.
Elmentek hozzá egy ajánlattal: Miami, a kokain fővárosa
Pablo területe maradna, cserébe pedig a Rodríguez fivérek megelégültek
egy kis északkeleti térséggel, amit New York városának hívnak.
A plusz 1752 kilométer miatt
nehezebben volt megközelíthető, de kiderült, hogy a New York-iak
ugyanannyira megbolondultak a kokainért, mint a déliek.
És habár Miaminek 1,8 millió lakossága van
New York városában hétmillióan voltak.
Bármennyire is szerették a Cali fiúk a pénzt és az élet szépségeit
gyűlölték a rosszféle figyelmet.
A „Cali uraknak” minden jelentett, hogy legitim üzletemberek látszatát keltsék.
És jól ment az üzlet. De nem jelentette, hogy nem lehetett volna még jobb.
Mondd, Doña Moncada, miért jöttél egész idáig?
Hogy segítsek megölni azt a férfit, aki meggyilkolta férjemet és testvéremet
mégpedig fontos információ közlésével, amit csak én birtoklok.
- És mi lenne ez az információ? - Célpontok.
Az összes laborának helyszíne.
Pablo infrastruktúrájának elpusztítása megbénítja, a felszínre kényszeríti.
Amikor pedig felbukkan, egy golyót repítünk a fejébe és felváltva rászarunk.
Nem az az értékes, hogy Pablónak mije van
hanem hogy mit szeretne.
Mert ott lesz legközelebb.
Pablo szétcincálja a rendszered darabról darabra.
Ha tudnánk, hogy mi maradt, az megmondja, hova megy következőnek.
Azt akarjátok, hogy elmondjam hol vannak a laboraim?
Hát... tegyük fel, hogy...
megosztom ezt az információt. Hm? Mi történik a laborjaimmal?
Jaj, Judy.
A bosszúvágyad szívmelengető.
Kiko annyira büszke lenne a prioritásaidra.
Hm. Igazad van.
Rendkívül büszke lenne rám.
Mellette építettem ezt az üzletet, Pacho.
A Medellín-kartellből jöttem. Tudom, hogy mi vagyok.
Nem kell lófasz festmény a falamon, hogy más látszatot keltsek.
Várjunk csak.
Egy pillanat.
Egyenes szembeszállás Pablóval nem segíti az alacsony profilunkat.
De...
mi lenne, ha a Keresőosztag megtudná a laborjaid helyszínét?
Mi a jó abban, ha letartóztatják?
Már megmutatta, hogy a börtönből is keresztbe tud tenni nekünk.
Ez nem úgy végződik, hogy Pablo egy cellában van.
Szerinted a zsaruk megölnék?
Van egy tiszt, aki kifejezetten elszántnak tűnik.
És Gaviria elnök elintézte, hogy visszatérjen.
Ezen az egy dolgon a Cali fiúk és a KH egyetértettek.
Bármennyire is vitatottak voltak Carrillo ezredes módszerei
ő volt az egyetlen, akitől Escobar tartott.
És pontosan arra volt szükségünk
hogy a Keresőosztag irányítását visszaadták neki.
Az elnök minden elérhető erőforrást nekünk ajánl, hogy legyőzzük Escobart.
Csupán megfelelően kell felhasználnunk.
Továbbra is magukra hagyatkozom információszerzésért.
De egy kicsit máshogy fogjuk a dolgokat csinálni.
Nem lesz több nagyszabású művelet. Keresőosztag visszatér kisebb taktikákhoz.
- Ámen. - Titkos műveletek
váratlan rajtaütések, ilyesmik. Megváltoztatjuk a játszmát.
De előbb meg kell tennünk egy valamit. Trujillo.
Gyülekezzen kint a Keresőosztag. Száz embert akarok és hat furgont.
- Tábort bontunk. Értette? - Rajta vagyok, ezredes.
Száz ember? Az nem éppenséggel kis szabású taktika.
Első teendőnk, hogy megmutatjuk Pablónak, hogy visszatértünk.
Mérget vehetsz rá, hogy abban a pillanatban, hogy egy százfős konvoj
és hat megjelölt rendőrfurgon elhagyja a bázist
Escobar megfigyelő serege felizzasztja a telefonvonalakat
hogy elmondják neki.
- Mi történik? - Most indultak. Négy motorbicikli
öt terepjáró és egy furgon. Nagy konvoj.
És igazatok is lenne. De ez volt a lényeg.
A megfigyelők lehetetlenné tették, hogy véghez vigyünk műveleteket
olyan titokban, ahogy a helyzet kívánta.
Tehát meg kellett őket vakítani.
Ha meg akarsz vakítani valakit, előbb rá kell venni, hogy nyissa ki a szemét.
Az Escobar negyed felé tartanak. Zsúfolt lesz.
Valószínűleg ez a tető itt.
Amint leadták a jelzéseket, észrevettük őket, lefixáltuk
és leszűkítettük, hogy pontosan hol vannak.
Megérkezett a konvoj.
A helyszínen vagyunk.
EGY FÉRFI, EGY NEGYED, EGY ORSZÁG!
És mondhatni, Carrillo tervének második része arról szólt
hogy megmutassa Pablónak: a seriff újra a városban van.
És a legjobb módját választotta.
Nézzétek! Nézd ott!
Valami furcsa történik. Mit látsz?
- Felhőket. - Nem, azok nem felhők.
Mert a felhők formát öltenek.
- Én egy teknőst látok. - Főnök!
- Elnézést. Beszélnem kell Önnel. - Nézzétek csak tovább!
Nézzétek a felhőket!
Elnézést a zavarásért, de nagyon fontos.
- Mi történik? - Visszatért Carrillo.
És itt van Medellínben.
És még mi?
Az a faszfej elárasztotta Escobar negyedet rendőrökkel és...
rápisált a falfestményére, főnök.
Azok a kurva zsernyákok a 26. utcán fognak végigvonulni.
Vettem, tesó. Minden oké.
- Megvannak. - Menjenek tovább így
amíg el nem érik a Pablo Escobar negyedet. Hat adást sikerült elcsípnünk.
De nem pontosítottuk az adás helyszínét.
- Nem, uram. - Tehát a legjobb esélyünk
ha mindegyik épület sarkára állunk. Ezúttal gőzerővel indítunk.
Trujillo, hat jelöletlen autót indítsunk, négy ember autónként.
Húszperces időközökkel induljanak, hogy ne keltsünk feltűnést. Értette?
- Igenis, ezredes. - Jó.
Peña, maga velem jön.
Murphy, Jacoby, innen vezényelnek minket.
Vigyázzatok odakint.
Állj! Ne mozdulj!
Nyugi. Minden oké.
Ez meg mi?
Piraña kiiktatva.
Ó, elkaptunk egyet. Egyes Megfigyelő kiiktatva.
A kurva életbe.
Hova mész?
Elfogni!
Ne mozdulj!
- Jó estét. - Igen?
Megengedné, hogy átkutassuk a házát? Keressük a...
Állj! Állj le, fiam! Állj!
A földre!
Mutasd a kezeidet!
Azt hiszed ravasz vagy? Miért futottál?
- Nem! Mi rosszat tettem? - Mondd el, hogy mit tettél!
Tudod, hogy ki vagyok?
A nevem Horacio Carrillo ezredes.
Múlthéten harminc rendőrtisztet meggyilkoltak.
- Biztos kiérdemelték a zsernyákok. - Kuss legyen, kölyök!
Sokuk a barátom volt.
Aki a tetőn ücsörög, és irányítja a gyilkosságokat rádióval...
az maga is bérgyilkos.
Remélem, hogy e találkozást követően meggondolod
hogy olyannak dolgozz, aki azt hiszi, a törvények nem vonatkoznak rá.
Most mi? Be kéne szarjak a félelemtől?
Nem.
Tisztán fogalmaztam?
Azt akarom, hogy elmondjátok
a barátaitoknak, hogy ez történik, amikor Pablo Escobarnak dolgoznak!
Vedd el.
Vedd csak el.
Mondd meg nekik, hogy ezt Pablónak szánjuk!
Emlékezz arra, amit itt láttál.
És tudd, hogy mi történik majd veled, ha megpillantalak egy tetőn!
Elmehettek.
Tűnés innen!
Melyik mesét olvassuk lefekvés előtt?
A boszorkány.
Nem, szívem. Nem lesz ijesztő mese.
A boszorkány? Az mi? Nem ismerem.
Apa olvasta fel nekünk. Ugye, apa?
- A jó és a gonosz boszorka, ugye? - Igen.
Ne legyen A boszorkány, Pablo.
Nem akarok több ijesztő mesét ebben a házban.
Vidd a húgodat fogat mosni, szívem!
Aztán mars az ágyba!
És hol az én puszim?
Jó éjszakát.
- Jó északát, kincsem. - Menj egyenesen az ágyba, Manuela!
- Hallottam egy ijesztő mesét, Pablo. - Tata.
Az a férfi, aki megölte Gustavót visszatért Medellínbe.
Igaz ez a mese?
Igen.
Ez úgy hangzik, mintha az állam tárgyalni akarna? Mi?
Jó éjszakát!
Valakinek el kell mondania neked, hogy miképp állnak a dolgok.
Az a férfi azért jött, hogy téged megöljön.
Félek, Pablo.
Egy valamit megígérek:
ha elszabadulnak a dolgok, nem tudom őket irányítani...
elhagyjuk az országot.
Jó?
Hol vannak a kibaszott megfigyelők, Javi?
Carrillo más utat választott. Szabadon engedte őket.
Ja, most már elengedünk embereket?
Igen, Murphy, el.
És ez mit jelent?
- Ne aggódj rajta, haver! - Hé, beszélj hozzám, baszod!
- Engedd el a kibaszott karom! - Mi a fasz történt?
Carrillo a gyerek fejéhez szegezett egy pisztolyt és meghúzta a ravaszt.
Hogy egy kibaszott üzenetet küldjön.
Rendben?
Igen, rendben.
- Láttátok ezt a nőt? - Nem.
A piacon dolgozik.
Nagyi?
Nem.
- Biztos? - Nem.
Senki sem látta a picsát.
Pipa vagyok, tesó.
Menjünk el fagyizni.
Valami hideg kell.
Beszélni akarok a ma estéről.
- Maga szerint mi történt? - Tudom, hogy szándékosan hagytak hátra.
A maga javáért.
Kurvára nem tud semmit a javamról.
Tudja, Murphy, ami odakint történik, az nem mindenkinek való.
- De Peñának való? - Maga nem Peña.
- Mert gringo vagyok. - Mert megbízom benne.
Miért nem próbál ki engem?
Nyerni akar az Escobar elleni harcban.
Ezek az alakok nem követik a játékszabályt, akkor mi miért tennénk?
- Tudja mit jelent ez? - Ó, igen.
Ha engem, vagy ha magát akarja védeni, bármelyik is az, ne falazzon ki!
Más voltál ezúttal.
Mindig tudom, amikor a klienseim próbálnak valamit elfelejteni.
Tudod, hogy mivel lazulok el?
- Írok. - Írsz?
- Mit írsz? - Leveleket.
A családomnak, de sose küldöm el őket.
Jó a felejtés.
Mit akarsz elfelejteni?
Miért nem hagyod abba?
És te?
Üdv, fiam.
Erre.
- Mi a neved? - David.
- Pablo vagyok. Örvendek a találkozásnak. - Én is örvendek.
Kövess!
Azt mondták, hogy szereted a focit.
- Hátvéd vagyok. - Hát persze.
Ők az igazi férfiak.
Nagyon bátor vagy, David.
Sajnálom, hogy ilyet kellett látnod.
Akik ellen harcolunk, azok nagyon rossz emberek.
Mesélj arról a férfiról, aki ezt tette.
Azt mondta, ez a golyó magának van.
Egy utolsó szívességre kérlek meg.
Nagyon fontos.
Meg tudod tenni?
Nagyon köszönöm, David.
Peña.
Peña ügynök. Don Berna beszél.
Van egy ajánlatom, ami lehet, hogy érdekli.
Micsoda meglepetés.
Hogy dörög, Peña? Vár valaki mást?
Nem. Maga?
Nem, nincs rá szükség.
Körbevesznek a barátok akárhova megyek e városban.
Üljön le! Üljön csak, és kóstolja meg Medellín legjobb kávéját!
Doña Luz! Hozzon a barátomnak egy kávét.
Van valami a kávén kívül, amivel megkínálna?
Nézze, ügynök, nem vagyok valami utcasarki informátor, akinek
pár gringo dollárt csúsztat egy tippért. Nem, uram.
Akkor miért vagyunk itt?
Maga és én olyanok vagyunk, mint a kígyó és a macska, ügynök.
Ha a kígyónak alkalma adódik, megöli a macskát.
De ha a macskának lehetősége van rá, megöli a kígyót.
Viszont van olyan, amikor mindketten megpillantanak egy nagy patkányt
és mindketten fel akarják falni.
Ez Moncada legnagyobb labora.
Leltárazniuk kell mielőtt szétbontják és eltávolítják.
Honnan tudtad meg?
- Egyik besúgómtól. - Nem semmi tipp.
Nem semmi besúgó.
Nézze, ha Escobar emberei kellenek, itt vannak.
- Csináljuk meg. - Rendben.
Állj fel! Mozdulás!
Talpra!
Gato!
Nem, nem! Nyugalom. Jó? Nyugi. Ne ölj meg...
Nyugalom!
A foglyokat őrizetben tartjuk.
A besúgód elég nagy halat dobott nekünk.
Igen, nagy nyertes.
Körülbelül negyvenötöt fogtunk el közülük.
Kíváncsi vagyok, hogy feladja-e Escobart.
- Gőzöm sincs, meglátjuk Carrillo mit kap. - Igen, meglátjuk.
Carrillo említette, hogy beszéltetek. Szerinte bízni tud benned.
Igen, tud.
- Nem úgy értem. - Áh.
Menjünk.
Nagyfiú vagyok. Tudom kezelni.
Aha.
Közeledünk.
Rács mögé mész.
Mozgás!
- Kiszedett valamit belőle? - Valamit.
Nem mindent. Indulhatunk?
Benne vagyok. Menjünk!
- Szia, Valeria. - Pablo.
- Nem tudtam, hogy itt leszel. - Biztosra akartam menni, hogy jól menjen.
- Hallaniuk kell az igazat, nem? - Igen, fontos.
Kényszerítették ezt a fiút, hogy végignézze, ahogy a barátját lelövik.
Amikor az ország megtudja ezt, e féreg ellen fordulnak
aki az amerikaiaknak gyilkolja gyerekeinket.
Hát... ezt remélem.
Örülök, hogy jöttél.
Jó újra látni.
Még mindig tapad rád minden szem?
Leszámítva a tiédet.
Kezdjük.
Igen.
- Hány éves vagy? - Tíz.
Úgy hallom, nem semmi focista vagy.
Köszönöm, hogy ilyen bátran elmeséled a történeted, David.
Mondd csak, kik voltak azok, akik aznap az épülethez vittek?
Keresőosztag rendőrök voltak.
Tudod, hogy miért vittek oda?
Azt mondta, hogy üzenetet küld a többi gyereknek.
Ki volt ez? Emlékszel a nevére?
Carrillo ezredes.
Nyugalom, uraim, minden rendben.
- Hova visz minket? - Bogotá.
Börtönbe mész, amíg nem tisztázódik mindez.
De nézd... ha nekem segítesz, én is segítek rajtad.
Add fel Pablót, vagy Fekát, vagy valaki mást, és segítek.
Nem tudom hol vannak. Nem ismerem őket.
- Tehát nem tudsz semmit? - Nem, uram.
És te, Gato?
Jól van.
Ha így fog ez menni...
Ki volt ott Carrillo ezredesen kívül?
Sok férfi.
Néhányan angolul beszéltek. Amerikaiak. Mint a filmekben.
Biztos, hogy rendőrök voltak?
Igen.
Most mi lesz?
Azt hiszed, hogy Pablo majd megjutalmaz, mert bátor voltál?
Azt se tudja, hogy létezel, seggfej. Tudod-e?
Ez az utolsó esélyed, Gato.
Kérdezd az anyádat, te fasszopó!
- Heló. - Minden rendben.
- Működött. - Nagyon jó.
Működött.
- Elvitték a laboromat. - És Escobar csomó emberét.
Nemes cél érdekében van, Doña Moncada.
Bocsásson meg, főnök, de rossz hírem van.
A Keresőosztag lezárta Moncadáék legnagyobb laborát, mielőtt szétszedtük.
Carrillo megkaparintotta Gatót. Nem tudni, hol vannak vagy mit csinálnak vele.
Haló?
- Steve? - Szia, életem.
Mennyi ott az idő?
Késő van.
Jól vagy?
Igen... jól. Csak hallani akartam a hangod.
Akartalak hívni. Csak...
Semmi baj. Nem kell magyarázkodnod.
Mi történt?
Mondd el!
Minden jó, drágám. Csak... ne aggódj!
Menned kell.
Beszéljünk holnap. Jó?
Ja.
Örülnék neki.
Jó éjszakát.
A feliratot fordította: Lucy K. Melocco