Původní seriál Netflix
Tato dramatizace je inspirovaná skutečností.
Některé scény, postavy, jména, firmy, lokace a události jsou fikcí
pro dramatické účely.
Tato.
Tato. Kde jsou všichni?
Pablo.
- Jsi v pořádku? - Jo, v pořádku.
Jsem v pořádku.
Vrať se do postele.
Víš, proč tě tam přivedli?
On říkal, že chce poslat vzkaz ostatním dětem.
Kdo je „on“? Pamatuješ si jméno?
Plukovník Carrillo.
Vím, že to je těžké...
ale pověz mi, co se stalo, když vás tam přivedli.
Zabili mi kamaráda.
- Moc mě to mrzí... - To je ale fraška.
- Escobar to s ním skvěle secvičil. - Promluvím si s Carrillou.
Jestli to udělal, nebo ne, o to nejde.
Kolumbie má Escobara dost.
Kromě toho, Valeria Vélezová?
Vždyť jí proboha už nikdo nevěří.
Potřebuju vědět, jestli Carrillo toho kluka zabil.
Když řekneme, že ona to dělá, aby zdiskreditovala Carrilla, uvěří nám.
Ale jestli tisk zjistí, že jste o tom mluvil s Carrillou...
budou to považovat za potvrzení.
Přesně.
Co navrhuješ?
Abychom nepřistupovali na Escobarovu hru.
Nechat to, jak to je... prozatím.
Zřejmě budeme potřebovat víc než jen rozhovor.
- Ne, ne. Bez násilí. - To jsem nemyslel. Navrhuju...
Musíme dostat lidi na naši stranu.
Samozřejmě. Jenže prezident popřel, že se to kdy stalo,
a americká média se o tom ani nezmínila.
No jasně.
Kdyby byl David syn důležitýho politika, jenže...
lidi u moci, stále ty stejný, nezajímají děti bez naděje.
- No jo. - Je tak?
Pošlu dopis šéfredaktorům nejdůležitějších novin,
aby se dozvěděli, jak ten kluk za mnou přišel polomrtvý strachem.
Svět se musí dozvěděl, jaká zrůda je tenhle zmrd Carrillo.
Done Pablo, to je skvělé.
Dejte sem tu tužku.
Když Pablo Escobar začne věřit,
že pero je mocnější než meč... víte, že to s ním pěkně mává.
Carrillovy útoky na Pablovy operace v Medellínu ho dostávaly
- pod čím dál větší tlak. - Podpalte to.
Carillo to viděl tak...
že s každým mrtvým sicario jsme byli o krůček blíž k Escobarovi.
Ani hnout! Felixi, vem si ho.
Ať tě ani nenapadne. Ke zdi.
Všichni se shodli, že vyprazdňovat Pablovi kapsy je fajn...
To zatím nevíme. Pracujeme na tom.
...ne všichni byli nadšení metodami.
Je to pravda?
- Ne, pokud já vím. - Nechte si ty vytáčky.
Jestli ten kluk mluví pravdu, Peña a Murphy tam byli.
Jinejm Američanům ten chlap nevěří.
Divila bych se, kdyby plukovník Carrillo chtěl mít americké svědky.
Přesně to chce.
Je to záruka, že neceknou, když se v tom někdo začne šťourat.
No a co se nestalo. Šťourají se.
Jestli si Carrillo chce chodit po ulicích
a sejmout všechny sicarios v Medellínu, pro mě za mě.
Ale naši kluci u toho bejt nemůžou. Jasný?
Jasné.
Asi týden bylo ticho. Nic zajímavého.
Ale telefon, zřejmě Edgara Prisca, včera v noci zablikal třikrát.
Vždycky v Manrique, někde v těchhle třech blocích.
By se bez těch telefonů posrali, co?
Mí lidé to tam ráno projeli a vytipovali potenciální lokaci.
Přímo tady. Kulečníková herna.
Užíváme si, co?
Moc hezká holka. Ale za ty čáry mi zaplatíš, kokote.
Ukliďte ten sajrajt.
Kdo vás naučil takhle žít? Naše máma teda ne!
Probuď se, vole! A ty, Edgare!
Zavolej Pablovi a zeptej se ho, kam mu máme hodit jeho půlku.
No dobře, no jo.
Co to děláš, volat mu z tohohle telefonu? Mazej do budky!
- Klid, brácho. - Edgare...
Co?
- Ty jsi volal z tohohle telefonu? - Ne.
Do prdele...
Uhni, pitomče!
Kampak jdeš?
Hele, prr.
Murphy! Ztratit se v týhle čtvrti není dobrej nápad.
Do prdele.
Tati.
- Rychle dovnitř. - Amigo.
Klid, amigo.
Všechno v pořádku.
Do prdele.
Murphy! Gavera 37! Dostaň se sem nahoru.
Murphy, nastup.
Co sis kurva myslel?
Takhle těsně.
Rozhodně jsme se dostávali blíž.
Takže kdo by se divil „gentlemanům z Cali“,
že začali uvažovat o budoucnosti bez Pabla Escobara?
No ty vole. Neuvěřitelný.
Je to pevný uhlík.
Je tam přimíchaný rozpuštěný kokain.
Myslíš, že jsem nakoupil chemické laboratoře, protože mě to bavilo ve škole?
Vezmeš práci chemikům.
Radši bych vzal práci Pablovi.
Přišel čas pustit se do Miami.
Nebude moc práce převzít tenhle byznys.
- Ale nemyslíš, že je moc brzo? - Pablo se schovává.
Pátrací blok mu likviduje lidi. Brzy ho chytí
a chci, abychom měli dobrou pozici, až k tomu doje.
Postaráš se o to?
Jo, jasně.
Ale ať to není moc očividné.
Nechci, aby Judy Moncadová píčovala a chtěla kus koláče pro sebe.
Tak to bys měl zavolat Pablovi
a říct mu, že mu s potěšením, s radostí, vydáme Judy.
Hodíme ji do stejný jámy, kam hodíme jeho.
Chlapci.
Pátrací blok dostal další laboratoř Moncadů.
Ty hajzlové zabili tři z bratrů Priscovejch.
Ricardo vyklouznul.
- Kdy to bylo? - Včera večer.
To ten zmrd don Berna bonzuje všechno policajtům.
Schováme se na pobřeží. Přemluvím dona Pabla.
Odkdy my se schováváme, kámo?
Budeme spoléhat na šéfa.
Jo. Don Pablo vždycky všechno vyřeší.
- Haló? - Dej mi Dona Pabla. Fernando Duque.
- Fernando. - Hned teď.
Předám, hned. Limóne, prosím tě.
Šéfe?
Váš advokát pan Duque.
- Kolik jich otiskli? - Done Pablo,
rozeslali jsme je do všech novin.
Kolik mých dopisů otiskli, Fernando?
Ano. Žádný.
Jsou moc dobře napsané.
Nejde o to, jak jsou napsaný, Fernando.
Jsou pravdivý, do prdele!
Možná to vypadalo, že se Escobarovi hroutí jeho svět,
ale chystalo se něco ještě mnohem horšího.
Pamatujete, jak Pablo spolupracoval s komunistama z M-19
při obléhání Justičního paláce?
Tak tím dost nasral Autodefensas...
extrémní pravicovou polovojenskou skupinu,
která byla s komunistickýma guerilama v přímým konfliktu.
Proto jsme se prostě museli chopit zbraní
a bránit se...
Vůdci Autodefensas byli bratři Castañové,
Fidel a Carlos.
Carlos je ten, co štěká rozkazy.
Na konci 70. let jejich otce Jesúse,
prominentního velkostatkáře, unesly guerily FARC.
Požadovaly výkupné 50 milionů pesos.
Ale jeho synům se podařilo sehnat jenom 16.
Ale to jim neprošlo.
Takže guerila umlátila Castaña staršího k smrti.
Od onoho dne pravicoví psychopati a zabijáci komoušů, bratři Castañové,
přísahali, že si nedají pokoj, dokud nepomstí svýho otce
a poslední člen guerily v zemi nebude mrtvej.
Pohyb, zkurvysyni.
Dokonce i nevinný vesničani, co jenom žili v oblastech pod kontrolou guerilly
šli za to, že žili v područí komunistů, na smrt.
Svým úsilím vyhladit komunistický guerily...
bratři Castañové zaujaly spřízněný duše.
- Pane Stechnere. - Rád vás vidím, příteli.
- Vítejte. Příjemná cesta? - Díky. Jako vždycky.
V pořádku.
Tyhle zbraně jsou lepší než ty minule.
Měly by bejt.
Díky, pane Greene, za vaši dlouhodobou pomoc naší zemi.
To jméno jsem nepoužíval od výcviku ve Škole Amerik.
Vím, že tady v džungli vedete válku proti komunismu.
Nepřestaneme, dokud poslední komunista nebude mrtvý.
Chystá se další boj.
Je zásadní pro naši společnou věc.
Escobar.
Escobar si zaslouží smrt.
Ale náš boj je tady v džungli, proti guerilám.
Ano. A Pablo je v Medellínu zatím silný.
Síla je nesmírně relativní pojem.
Formuje se aliance... s cílem vyřazení Escobara.
Kdo?
Rivalové ze světa obchodování s drogama.
Nejdůležitější je, aby až bude Escobar ze hry,
byli na pozicích ti správní hráči, aby byl zajištěný pořádek.
A aby strategické kolumbijské zdroje a toky příjmů...
nepadly do nesprávných rukou.
Chlapci.
Paní Judy.
Tak a teď... Zajímal by mě důvod tohoto setkání.
- To se nevidí každý den. - Jednoduchá věc, Pacho.
Musíme se zbavit Pabla Escobara.
Víme, že jste se všichni spojili proti němu.
A chceme vědět, jestli je možnost, že bychom se my s bráchou přidali.
Proč? Co byste z toho měli?
- Chceme to nejlepší pro Kolumbii. - To je všechno?
Pablo Escobar je nejenom terorista,
ale taky je spojenec guerily, které několikrát pomohl.
Skoncovat s Pablem Escobarem je akt patriotizmu.
Představte si, Pacho, vaše finanční prostředky
a všechny informace o fungování Pablova byznysu, co byste dodali vy,
- spolu s naší vojenskou zkušeností... - Bylo by to skvělý komando smrti.
Ne, paní Moncadové. Ne. Komando smrti? Ne. Armáda.
A až se ta armáda dostane do Medellínu,
bude smrt Pabla Escobara otázkou ne měsíců.
Bude to otázka týdnů.
Co vy na to, pane Pacho?
Můžeme spoléhat na podporu vás a vašich partnerů?
Zní to všechno moc zajímavě.
Při vší úctě, pánové,
naše organizace už strategii má, a ta funguje.
Nezdá se mi, že by fungovala.
Protože až do dnešního dne je Pablo Escobar pořád naživu.
- Je to tak. - Tímhle tempem už dlouho nebude.
Podívejte, vyřídím naši komunikaci našim partnerům
Ale myslím, že prozatím je naše odpověď ne.
Dovolte.
- Klid. Nic ti neudělám. - Jak jsi mě našel?
Nic ti neudělám, slibuju.
- A co La Quica? - Není tady.
Je tam někde, hledá tě.
Jestli zjistí, že jsem tady, bude mě chtít zabít taky. Klid, popovídáme si.
Kvůli tobě se nikdy nebudu moct vrátit do Medellínu.
- Maritzo! - Kvůli tobě
- se má dcera a já musíme schovávat. - Klid.
Fakticky mě to mrzí, jsem tu, protože ti chci pomoct.
Jako jsi pomoh těm holkám, cos je rozvážel taxíkem?
- Já s tím neměl nic společnýho. - A proč ti to mám věřit?
Protože mě znáš a víš, že bych něco takovýho neudělal.
Ty jsi mě zabil, Jhone.
Zabil jsi mě, když jsi mě dal do tvýho blbýho taxíku.
Věděl jsi, jak moc ty peníze potřebuju, a zneužil jsi toho.
Fakt mě to mrzí, Maritzo.
Věř mi, mám nápad, jak z toho ven, pro nás oba.
Jakej?
Dáme fízlům, co chtějí. Dáme ji Escobara.
- O čem to kurňa mluvíš? - Věř mi, Maritzo.
Vozím Escobara po městě. Vím, kdy s ním jeho sicarios nejsou.
- Můžeš zavolat policii. - Maritzo, co se tu děje.
Mami, jdi pryč. Jdi dovnitř.
Doño Liliano.
- Nevěřím policii. - Poslouchej mě.
Tohle je tvoje šance, aby ti gringos dali vízum,
abys mohla s dcerou odjet.
A ty? Co z toho budeš mít?
Práce pro Escobara není až zas tak. Všechny jeho lidi zabíjejí.
Bojím se.
Musím vypadnout. Oba dva musíme vypadnout, Maritzo.
Teď jsem na řadě já.
Vypadáte obě krásně.
Lásko moje, jdi do pokoje, abych si mohla popovídat s tátou, jo?
- Proč jsi mi to neřekla? - Co?
Velasco mi to pověděl.
Je tam venku 20 kluků, Tato.
Jo, Pablo... 20 cizích lidí.
Tak schválně.
Jak ji držíš?
Co? Vážně se chceš posmívat svojí ženě, když má v ruce pistoli?
- To není vtip, Pablo. - Tato.
Těm 20 lidem venku je u zadku, co s náma bude.
Až přijde ta chvíle, zůstaneme jen ty a já.
A já nezůstanu stranou, Pablo.
Dobře.
Ale budeš si to muset víc natrénovat.
- Javi, tady Gabriela. - Co se děje?
- Už je to dlouho, chtěla bych tě vidět. - Teď?
Teď zrovna nemůžu. Jsem v práci.
Nebuď na mě takovej.
Dobře. Dej mi... 20 minut, jo?
Dala ti Messinová taky přednášku, že nemáš opouštět základnu?
Jo.
Crosby se do ní musel pořádně obout kvůli tamtomu.
- Kam jdeš? - Ven. Mimo základnu.
OK, to asi znamená „nasrat“.
Ahoj.
- Mám půl hodiny. - Počkej.
- Javi... Javi... - Pojď sem. Co se děje?
Zdravím.
Dobrý den.
Je to známá známého.
Maritzo, představuju ti Javiera.
A...
proč mi představuješ známou známýho?
Má potíže.
Jenom si ji poslechni.
Do prdele, Gabby. Tos mi mohla říct po telefonu, ne?
- Nepřišel bys. - Tak já jdu.
- Čau! - Ne, ne.
Počkej. Je to důležité.
Prosím.
Poslechni si ji.
Jak se jmenujete? Maritza?
Co znamená, že máte potíže?
S kým máte potíže?
- S La Quicou. - S La Quicou. Znáte La Quicu?
- Chce mě zabít. - Jo...
La Quica chce zabít kdekoho.
Proč chce zabít vás?
Protože vám můžu říct, kde je Pablo Escobar.
A to uděláš jak?
Vím přesně, kde zítra bude a v kolik.
Jmenuje se Maritza Rincón.
Pracuje na tržnici u bordelu, kde zabili ty holky.
Kde jsme skoro chytili La Quicu a toho druhýho...
Jhona Burgose. Říkají mu „Limón“.
Dřív rozvážel holky, než z něj La Quica udělal Escobarova šoféra.
Tahle Maritza seděla vzadu v autě, aby to nebylo nápadný,
zatímco Escobar byl v kufru.
- A odkud ji zná? - Vyrostli tu spolu.
Ale tenhle Limón nemá u policie záznam.
Mezi ním a Escobarem není žádná spojitost,
ale nějak skončí jako jeho řidič.
Dává smysl, aby La Quica najal někoho, o kom policie neví.
A co za to chce? Lístek do Disneylandu?
Ví, že když to nevyjde, dostane kulový.
Jestli je to pravda, může nám říct, když Limón s Escobarem někam pojedou.
Ty jsi tam byl. Věříš jí?
Jo.
Jo, věřím.
Až dostaneme adresu, chci, aby to Centra Spike potvrdila.
Jdeme na to.
- Dobře. Tohle je dobrý. - Jdeme na to.
Vysvětlíte mi, co je tohle?
Předvolání.
Zodpovíte moje otázky o La Catedral.
Takže váš hon na čarodějnice.
Řekněte mi, jak se Pablo Escobar dostal z té věznice,
když byl oblkíčený 400 vojáky?
Kolikrát vám mám říkat, že nevím, jak Escobar utekl?
Musel někoho podplatit.
Já bych řekl, že skoro určitě musel.
Jde tady o transparentnost, o pravdu, o zákon.
A z vaší neochoty mluvit se mnou tuším,
že pravda nebude příjemná pro vás, ani pro našeho milovaného prezidenta.
Podívejte, doktore, co se stalo tu noc bylo komplikované a, ano,
musím přiznat, že se nám to vymklo z rukou, udělali jsme chyby,
ale bavíme se o národní krizi, o problému státu.
No a co? To znamená, že proto vám máme zkrátka věřit?
Podívejte, doktore...
prosím vás, věřte mi.
Když tohle vyšetřování zveřejníte,
zničíte tím život dobrého člověka. Našeho pana prezidenta.
Tedy doufejme, že na to nedojde.
Haló?
Ahoj, Maritzo. To jsem já.
- Mluvila jsem s Peñou. - Dávej pozor.
Za hodinu povezu Pabla k jeho účetnímu.
Žije na jihu. Potřebuju, abys Amíkům dala adresu. Rozumíš?
Fakt jim vydáme Pabla Escobara?
Ano, Maritzo. A uděláme to spolu.
Ale musíš mi věřit.
Dej mi tu adresu.
Piš si.
9. ulice, číslo 98-3. Máš to?
Mám.
...zlatíčko. Ještě jednou.
Promiňte, šéfe. Abysme nepřijeli pozdě na tu schůzku.
Díky, Limóne. Pusu.
Pojď, zmrzlinka. Raz, dva a...
Všechno v pořádku, šéfe?
Peña.
9. ulice. Číslo 98-3.
OK. Mám to.
Potřebuju vědět, kdyby byla aktivita kolem týhle adresy.
Když identifikuješ hlas, přijď za mnou, hned.
OK. Není problém.
- Tohle je pět minut staré. - Je tam hovno slyšet.
Vyčistím to.
Teď vypněte satelitní telefony.
- To je Pablo. - Jedeme tam.
- Jo. - Vy dva tady zůstáváte.
To si děláte prdel.
Crosby zjistí, že jste byli na razii, a všichni jedeme domů.
Crosby nemusí nic vědět, do prdele.
Bez diskuze.
Uslyšíme se přes vysílačku.
Ježiši.
Budeme tam za 20 minut. Tak buďte v pohotovosti.
Ano, plukovníku.
Pozor! Vyrážíme!
Jsme na ulici San Juan.
Rozumím. Pozor na šesti hodinách.
Jak to tam vypadá?
Všude klid. Murphy, dneska platíš drinky.
Čípáci.
Nezapomeňte mně a Peñovi cestou koupit cíga.
Jasně, blonďáku.
Vycouvej!
Pozor nahoře!
Je to léčka!
Sabado!
Carrillo, odpovězte! Carrillo! Trujillo! Slyšíte mě?
Do prdele!
Sakra, mluvte se mnou! Potřebujeme tam lidi.
Carrillo!
Dělej, do nich!
Do prdele!
Podívej se na mě.
Řek jsi dítěti, aby mi doneslo tohle.
Takže ti to vracím.
A tohle...
je za mýho bratrance Gustava.
Posero.
Ty zmrde.
Nebojte se, to se zahojí.
Vrátím se s tělem do Bogoty, až do pohřbu.
Volali jeho ženě?
Jo, je na cestě z Madridu.
To nemáš na krku ty, Javi, ale Escobar.
A dřív nebo pozdějc za to zaplatí.
Jako my všichni. Že jo?
To není vaše chyba, Peño.
- Ne? - Ne.
- Převezli mě. - Všechny nás převezli.
Všichni jsme měli tu informaci, Centra Spike ji potvrdila...
Dost.
Prostě...
Hele, že sem přijdete...
a řeknete všechno, co se má říkat...
to na tom vůbec nic nemění.
Pohřeb plukovníka Carrilla bude zítra.
Na pohřby nechodím.
Prý to byl sám Pablo, kdo zabil Carrilla.
Příště si přijde pro vás dva.
Nebo pro mě, nebo pro tebe, Pacho.
Ne, ne. Potřebujeme plán, a hned.
Jinej přístup, jinej způsob, jak na to.
Pacho, musíme zavolat Castañovým.
Brzo se dozvíme, co tím sledují.
Carrilla ještě ani nepohřbili...
a už chtějí moji hlavu.
Chtějí obětního beránka.
A musíme jim ho dát.
Proto řekneme, že ti špatně poradil náměstek ministra spravedlnosti.
- Najdeme jinou cestu. - Nech mě domluvit.
Řekneme jim, že to bylo svévolné a bez povolení,
když jsem vstoupil do La Catedral.
A že jsem to byl já, kdo trval na Carrillově návratu.
Tvoji demisi nepřijímám.
Tvoje země tě potřebuje víc než kdy jindy. Já tě potřebuju.
Musíme to udělat, Césare.
Ty to víš. Generální prokurátor, tisk, opozice, občané,
všichni hledají viníka. Všichni.
A nebudeš to ty.
Bylo mi ctí být v tvých službách a ve službách kolumbijského lidu.
Hodně štěstí.
Limón mi říkal, že máte dceru.
Kolik jí je?
- Dva roky. - A jak se jmenuje?
- Salome. - Moc pěkné jméno.
To je podruhé, co jsem vaším dlužníkem.
Teď, Maritzo... budou naše dcery v bezpečí.
Děkuju vám.
Pamatujte... máte ve mně kamaráda.
Cos to udělal?
Postaral jsem se.
Teď jsi v bezpečí.
Limóne.
Ahoj.
Co tady děláš?
Kde je Olivia?
Je doma. U sestry.
Jsi v pořádku?
No tak.
Co teď?
Co zase chcete, kurva.
Chci vám pomoct.
Fakt, jo?
Pojďte se mnou, ukážu vám.
Buďte tady jako doma.
Agente Peño.
Vítejte v Montecasinu.
Překlad titulků: Pavel Sláma