ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ЗАСНОВАНО НА РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ.
ДЕЯКІ ПОДІЇ Й ПЕРСОНАЖІ ВИГАДАНІ З ХУДОЖНЬОЮ МЕТОЮ.
Тата.
Тата. Де всі?
Пабло.
-З тобою все гаразд? -Так, усе гаразд.
Усе добре.
Повертайся в ліжко.
Знаєш, навіщо вас туди привели?
Він сказав, що хоче попередити інших хлопців.
Хто «він»? Пам'ятаєш його ім'я?
Полковник Каррільйо.
Знаю, це важко,
але розкажи, що сталося, коли вас туди привели.
Вони вбили мого друга.
-Співчуваю. -Це фарс.
-Ескобар натренував цього хлопця. -Я поговорю з Каррільйо.
Зробив він це чи ні, не має значення.
Колумбія втомилася від Ескобара.
До того ж Валерія Велес?
Господи, хто їй повірить?
Треба дізнатися, чи вбив Каррільйо того хлопця.
Якщо ми скажемо, що вона це робить, аби дискредитувати Каррільйо, нам повірять.
Та якщо преса дізнається, що ви говорили про це з Каррільйо…
Вважатимуть, що це правда.
Точно.
Що ви пропонуєте?
Не грати у гру Ескобара.
Поки що залишити все як є.
Думаю, потрібно щось більше за інтерв'ю.
-Ні. Ніякого насильства. -Я не про це. Просто…
Нам потрібна підтримка народу.
Так, авжеж.
Просто президент усе заперечує,
а американські новини не підхопили цю історію.
Авжеж.
Якби Давид був сином відомого політика, але…
Впливовим людям завжди було начхати на дітей бідноти.
-Точно. -Справді?
Я напишу листа редакторам найпопулярніших газет
про те, що хлопчик прийшов до мене, бо боявся загинути.
Світ має знати, яке чудовисько цей сучий син Каррільйо.
Доне Пабло, це геніально.
Дайте ручку.
Якщо Пабло Ескобар почав вірити,
що ручка сильніша за меч, значить, йому вже скрутно.
Облави Каррільйо у маєтках Пабло в Медельїні являли для нього
-все більшу загрозу. -Спалити все.
Каррільйо вважав,
що кожен убитий сікаріо на крок наближав нас до Ескобара.
Ані руш! Феліксе, бери його.
Навіть не думай. Ставай до стіни.
Хоча всім подобалося чистити кишені Пабло…
Невідомо. Ми з'ясуємо.
…не всі підтримували такі методи.
Це правда?
-Не знаю. -Не морочте голову.
Якщо хлопець сказав правду, Пенья і Мерфі були там.
Це єдині американці, яким вірить той козел.
Сумніваюся, що полковнику Каррільйо потрібні свідки-американці.
Саме цього він і хотів.
Вони точно нічого не скажуть, якщо виникнуть питання. І знаєте що?
Питання вже виникли.
Якщо Каррільйо хоче пройтися вулицями
й перестріляти всіх сікаріо в Медельїні, боже йому поможи.
Але наших хлопців там не повинно бути. Зрозуміло?
Зрозуміло.
Уже тиждень тихо. Нічого важливого.
Але минулої ночі телефон Едгара Пріско засікли тричі.
У Манріке, в межах трьох кварталів.
Вони просто не можуть стриматися, так?
Мої люди сьогодні поїхали туди й визначили можливе місце.
Отут. У більярдній.
Розважаєтеся?
Дівчина гарна. А за ці доріжки заплатиш ти, козел.
Прибери цю хрінь!
Хто навчив вас так жити? Ваші матері?
Прокидайся, козел! Ти теж, Едгаре!
Подзвони Пабло і спитай, куди везти його половину.
Добре.
Чого телефонуєш звідси? Іди до таксофону!
-Спокійно, брате. -Едгаре…
Що?
-Ти дзвонив з цього телефону? -Ні.
Чорт…
З дороги, півню!
Куди це ти?
Привіт.
Мерфі! У цьому районі краще не губитися, так?
Чорт.
Тату.
-Швидше в дім. -Друже.
Спокійно, друже.
Усе гаразд.
Чорт.
Мерфі! Гавера, 37! Піднімайся туди!
Мерфі, сідай у машину.
Що ти собі думав?
Майже взяв його.
Ми точно наближалися до мети.
І хто міг звинувачувати «джентльменів з Калі»,
що вони почали замислюватися про майбутнє без Пабло Ескобара?
Неймовірно. От сучий син.
Це вуглецевий камінь.
До нього домішують розчинений кокаїн.
Ти думав, я купив лабораторію, бо любив хімію в школі?
Ти залишиш хіміків без діла.
Мені цікавіше залишити Пабло без діла.
Настав час нам вирушити у Маямі.
Забрати його бізнес буде нескладно.
-Не думаєш, що ще рано? -Пабло переховується.
Відділ розшуку вбиває його людей. Скоро його теж схоплять,
і я хочу, щоб ми мали перевагу, коли це станеться.
Займешся цим?
Так, авжеж.
Але не роби цього відкрито.
Не хочу, щоб Джуді Монкада ставила питання й випрошувала шматок.
Тоді подзвони Пабло
і скажи, що ми з радістю здамо йому Джуді.
Кинемо її в одну канаву з ним.
Хлопці.
Відділ розшуку накрив ще одну лабораторію Монкади.
Ці козли вбили трьох братів Пріско.
Рікардо втік.
-Коли це було? -Учора вночі.
Це той сучий син дон Берна. Це він здає нас копам.
Сховаймося на узбережжі. Я поговорю з доном Пабло.
Відколи це ми ховаємося?
Треба вірити босу.
Так. Дон Пабло завжди знаходить рішення.
-Алло? Хто це? -Дай мені дона Пабло. Це Фернандо Дуке.
-Фернандо. -Давай його сюди.
Так, сер, зараз.
Лімоне, віднеси.
Босе?
Ваш адвокат, сеньйор Дуке.
-Скільки опублікували? -Доне Пабло,
ми розіслали його в усі газети.
Скільки газет надрукувало мого листа, Фернандо?
Так. Ну, жодна.
Листи дуже добре написані.
Річ не в тому, як вони написані, Фернандо.
Це все правда, чорт забирай!
Якщо вам здалося, що світ Ескобара руйнується,
далі буде ще гірше.
Пам'ятаєте, як Пабло співпрацював із комуністичною організацією 19 квітня
під час штурму Палацу правосуддя?
Своїми діями він розлютив Об’єднану самооборону Колумбії,
екстремістське праворадикальне угруповання,
що конфліктувало із партизанами-комуністами.
Тому нам довелося взяти в руки зброю
й почати захищатися.
Лідерами Об’єднаної самооборони були брати Кастаньйо:
Фідель і Карлос.
Це Карлос командує людьми.
Наприкінці 70-х їхнього батька Хесуса,
великого землевласника, викрали партизани РЗСК
і вимагали викуп у 50 мільйонів песо.
Але сини змогли зібрати лише 16.
Цього було замало.
І партизани забили старшого Кастаньйо до смерті.
Відтоді ультраправі
психопатичні вбивці комуністів брати Кастаньйо
заприсяглися невтомно мститися за свого батька…
і повбивати всіх місцевих партизанів.
Ворушіться, сучі сини!
Навіть невинних селян, що жили у місцевості, контрольованій партизанами,
убивали за те, що вони підкорялися комуністам.
Спроби Кастаньйо знищити комуністів-партизанів
привернули увагу однодумців.
-Містере Стекнер. -Радий вас бачити, друже.
-Ласкаво просимо. Як доїхали? -Дякую. Добре, як завжди.
Так. Дуже добре.
Ця зброя краща за попередню.
Саме так.
Дякую, містере Ґрін, що ваша країна нас підтримує.
Мене так не називали з часів школи Америк.
Знаю, ви ведете велику війну проти комунізму в цих джунглях.
Ми не зупинимося, доки не вб'ємо останнього комуніста.
Назріває інша війна.
Важлива для нашої спільної справи.
Ескобар.
Ескобар заслуговує смерті.
Але наша війна тут, у джунглях, проти партизанів.
Так, а Пабло досі має силу в Медельїні.
Ця сила стає все більше відносна.
Формується альянс, що має на меті скинути Ескобара.
З кого?
З його конкурентів-наркоділків.
Найважливіше те, що коли Ескобара виведуть із гри,
праві партії підтримуватимуть порядок.
Щоб стратегічні ресурси і джерела доходів Колумбії
не потрапили до поганих рук.
Хлопці.
Сеньйоро Джуді.
Гаразд. Я хочу знати, чому ви вирішили зустрітися.
-Давно такого не було. -Усе просто, Пачо.
Треба позбутися Пабло Ескобара.
Ми знаємо, що ви об'єдналися проти нього.
І нам цікаво, чи можемо ми з братом приєднатися до вас.
Навіщо? Що ви хочете отримати?
-Ми хочемо кращої долі для Колумбії. -І все?
Пабло Ескобар не лише терорист,
він також спільник партизан і багато разів їм допомагав.
Покінчити з Пабло Ескобаром — патріотичний учинок.
Уявляєш, Пачо, твої фінанси,
інформація, яку ти маєш щодо діяльності Пабло Ескобара,
-і наш досвід воєнних дій… -Вийде непоганий ескадрон смерті.
Ні, сеньйоро Монкада.
Ескадрон смерті? Ні. Армія.
І коли ця армія увійде в Медельїн,
Пабло Ескобару залишиться жити кілька місяців.
Чи навіть тижнів.
Що скажеш, Пачо?
Ми можемо розраховувати на вашу з партнерами допомогу?
Звучить цікаво.
Але, з усією повагою, сеньйори,
наша організація вже має стратегію, і досить ефективну.
Мені вона не здається ефективною.
Бо Пабло Ескобар і досі живий.
-Правильно. -За цих умов — ненадовго.
Добре, я розкажу партнерам про нашу розмову.
Але поки що наша відповідь: «Ні».
Вибачте.
-Не бійся, я тебе не ображу. -Як ти мене знайшов?
Я тебе не ображу, обіцяю.
-А Ла Кіка? -Його тут немає.
Він у місті, шукає тебе.
Якщо дізнається, що я тут, то й мене вб'є. Поговорімо. Заспокойся.
Через тебе я більше не можу повернутися в Медельїн.
-Маріцо! -Через тебе
-нам з донькою треба переховуватися. -Заспокойся.
Мені справді прикро, і я приїхав тобі допомогти.
Як ти допоміг дівчатам, яких возив у таксі?
-Я тут ні до чого. -Чому я маю тобі вірити?
Бо ти мене знаєш, я такого не зробив би.
Ти вбив мене, Джоне.
Убив, посадивши у своє кляте таксі.
Ти знав, як сильно мені потрібні гроші, і скористався цим.
Вибач, будь ласка, Маріцо.
Повір, у мене є ідея, як врятувати нас обох.
Яка ідея?
Дамо їм те, що вони хочуть. Здамо Ескобара.
-Що ти таке кажеш? -Повір мені, Маріцо.
Це я вожу Ескобара. Я знаю, коли його сікаріо не поруч.
-Ти викличеш поліцію. -Маріцо, що таке?
Мамо, повертайся в дім. Іди в дім.
Донья Ліліана.
-Я не довіряю поліції. -Послухай.
Для тебе це можливість отримати візу до США
і поїхати туди з донькою.
А ти? Що ти отримаєш?
Працювати на Ескобара не так вже й добре. Усіх його людей убивають.
Я боюся.
Мені треба вибратися. Нам обом треба вибратися, Маріцо.
Добре. Моя черга.
Які ж ви красуні.
Доню, іди до себе в кімнату, а ми з батьком поговоримо.
-Чому ти мені не сказала? -Про що?
Веласко мені розповів.
Тут 20 охоронців, Тата.
Так, Пабло, 20 чужих людей.
Покажи.
Як ти його тримаєш?
Що? Ти точно хочеш сміятися над дружиною, яка тримає в руках пістолет?
-Це не жарти, Пабло. -Тата.
Тим 20 хлопцям начхати, що з нами буде.
Коли настане час, залишимося тільки ми з тобою.
Я буду з тобою до кінця, Пабло.
Гаразд.
Але, думаю, тобі треба потренуватися.
-Хаві, це Габрієла. -Що сталося?
-Я скучила, хочу побачитися. -Зараз?
Зараз не можу. Я працюю.
Не треба так зі мною.
Добре. Дай мені 20 хвилин, гаразд?
Мессіна тобі теж прочитала лекцію, що не можна виходити з бази?
Так.
Мабуть, Кросбі натиснув на неї як слід.
-Куди це ти? -Гуляти. Поза базою.
Зрозуміло. Значить: «Пішли вони».
Привіт.
-Я маю півгодини. -Стривай.
-Хаві… -Іди сюди. Що таке?
Привіт.
Вітаю.
Це подруга мого друга.
Маріцо, знайомся, це Хав'єр.
І…
Навіщо ти знайомиш мене з подругою друга?
У неї проблеми.
Просто вислухай її.
Чорт забирай, Габі. Не могла по телефону сказати?
-Ти б не приїхав. -Я пішов.
-Бувай! -Ні.
Стій. Це важливо.
Будь ласка.
Вислухай її.
Як тебе звати? Маріца?
Які в тебе проблеми?
Хто тебе зачіпає?
-Ла Кіка. -Ла Кіка. Ти знаєш Ла Кіку?
-Він хоче мене вбити. -Ну…
Ла Кіка багатьох хоче вбити.
Чому він хоче тебе вбити?
Бо я можу сказати, де Пабло Ескобар.
І як ти це зробиш?
Я точно знаю, де і о котрій він буде завтра.
Її звати Маріца Рінкон.
Працює на базарі напроти борделю, де вбили дівчат.
Де ми майже схопили Ла Кіку й того…
Джон Бурґос. Прізвисько «Лімон».
Він розвозив дівчат, поки Ла Кіка не зробив його водієм Ескобара.
Ця дівчина, Маріца, сиділа ззаду, була прикриттям,
поки Ескобар їхав у багажнику.
-Де вони познайомилися? -Разом росли.
Той хлопець, Лімон, не бував під арештом.
Між ним і Ескобаром немає ніякого зв'язку, але він якось став його водієм.
Логічно, що Ла Кіка найняв когось невідомого поліції.
Що вона за це хоче? Квиток у Діснейленд?
Вона нічого не отримає, якщо не буде результату.
Якщо це правда, вона може сказати, коли Лімон повезе кудись Ескобара.
Ти там був. Ти їй віриш?
Так.
Так, вірю.
Коли отримаємо координати, хай Сентра Спайк підтвердить з повітря.
Їдьмо.
-Так. Добре. -Ходімо.
Поясніть, що це таке?
Повістка.
Ви відповісте на мої питання стосовно Ла Катедраль.
Почалося полювання на відьом.
Скажіть, як Пабло Ескобар зміг утекти з в'язниці,
яку оточувало 400 солдатів?
Скільки разів повторювати: я не знаю, як утік Ескобар.
Мабуть, підкупив когось.
Думаю, саме так і було.
Тут ідеться про прозорість,
правду, закон.
І я відчуваю, що ви не бажаєте говорити,
бо правда не сподобається вам і нашому шановному президенту.
Послухайте, сеньйоре, так, тієї ночі все було складно,
визнаю, ми втратили контроль над ситуацією й наробили помилок,
але зараз ідеться про національну кризу.
І що? Хіба це значить, що ми повинні
просто вам повірити?
Послухайте, сеньйоре.
Я прошу вас повірити мені.
Єдине, чого ви досягнете, зробивши розслідування публічним, —
зруйнуєте життя хорошої людини. Нашого президента.
Сподіваймося, що до цього не дійде.
Алло?
Привіт, Маріцо. Це я.
-Я говорила з Пеньєю. -Слухай уважно.
Через годину я повезу Пабло до його бухгалтера.
Він живе на півдні. Ти передаси американцям адресу. Зрозуміла?
Ми справді здамо Пабло Ескобара?
Так, Маріцо. Ми зробимо це разом.
Але ти повинна повірити мені.
Диктуй адресу.
Пиши.
Дев'ята вулиця, 98-3. Записала?
Записала.
Давай ще раз.
Вибачте, босе. Ви запізнюєтеся на зустріч.
Дякую, Лімоне. Поцілунок.
Іди сюди. Морозиво. Раз, два і…
Усе гаразд, босе?
Пенья.
Дев'ята вулиця, 98-3.
Добре. Зрозумів.
Перевір, що відбувається за цією адресою.
Упізнаєш чийсь голос — знайди мене негайно.
Ясно. Зроблю.
-Це записано хвилин п'ять тому. -Мало що чути.
Зараз почищу.
Гаразд. Тепер відключи супутникові телефони.
-Це Пабло. -Треба їхати.
-Так. -Ви двоє залишитеся тут.
Та ви знущаєтесь.
Якщо Кросбі дізнається, нас усіх відправлять додому.
Кросбі не повинен знати.
Це не обговорюється.
Будемо на зв'язку по радіо.
Господи.
Під'їдемо через 20 хвилин. Будьте напоготові.
Так, полковнику.
Увага! Вирушаємо!
Ми на Сан-Хуан.
Зрозумів. Будьте обережні, хлопці.
Як там справи?
Усе тихо. Мерфі, пригостиш нас випивкою.
От дешевки.
Не забудьте купити нам із Пеньєю сигар.
Авжеж, білявий.
Назад!
Нагорі!
Це засідка!
Сабада!
Каррільйо, прийом! Каррільйо, Трухільйо, чуєте мене?
Сучий син!
Скажіть щось, чорт забирай! Треба послати туди людей.
Каррільйо!
Швидше!
Чорт!
Поглянь на мене.
Ти попросив дитину передати це мені.
Забирай назад.
А це…
за мого кузена Ґуставо.
Боягуз.
Сучий син.
Не бійтеся. Усе заживе.
Я повезу тіло в Боготу на похорон.
Дружині дзвонили?
Так, вона вже їде з Мадрида.
Це не ти винен, Хаві, а Ескобар.
І так чи інакше він за це заплатить.
Як і всі ми. Так?
Ви в цьому не винні, Пенья.
-Ні? -Ні.
-Мене надурили. -Нас усіх надурили.
Нам дали інформацію. Сентра Спайк її підтвердили.
Годі.
Просто…
Ви сюди прийшли
і кажете правильні речі.
Але це вже нічого не змінить.
Похорон полковника Каррільйо буде завтра.
Я не ходжу на похорони.
Кажуть, Пабло вбив Каррільйо особисто.
Потім він прийде по вас обох.
Чи по мене, чи по тебе, Пачо.
Ні. Треба придумати інший план.
Інший підхід. Інший спосіб досягти нашої мети.
Пачо, подзвони Кастаньйо.
Скоро ми дізнаємося, який у них інтерес.
Каррільйо ще навіть не поховали… а вони вже прийшли по мою голову.
Їм потрібен цап-відбувайло.
Треба його знайти.
Тому скажемо, що віце-міністр дав вам погану пораду.
-Знайдемо інший вихід. -Дослухайте до кінця.
Ми скажемо, що я сам,
без дозволу поїхав у Ла Катедраль.
І що саме я наполіг на поверненні Каррільйо.
Я не приймаю вашу відставку.
Ви зараз потрібні країні як ніколи, Едуардо. Ви потрібні мені.
Доведеться це зробити, Сезаре.
Самі знаєте: генпрокурор, преса, опозиція, громадяни —
усі шукають винного. Усі вони.
І це будете не ви.
Для мене було великою честю служити вам і народу Колумбії.
Щасти вам.
Лімон каже, у тебе є дочка.
Скільки їй?
-Два роки. -І як її звуть?
-Саломе. -Гарне ім'я.
Я вже вдруге завдячую тобі життям.
Тепер, Маріцо… наші доньки будуть у безпеці.
Дякую.
Знай, що… я твій друг.
Що ти наробив?
Я все владнав.
Тепер ти в безпеці.
Лімоне.
Привіт.
Що ти тут робиш?
Де Олівія?
Удома. З моєю сестрою.
Усе гаразд?
Гей.
Що тепер?
Чого ти хочеш?
Я хочу допомогти.
Та ну?
Ходімо, я все покажу.
Почувайся як удома.
Агенте Пенья.
Вітаємо в Монтекасіно.
Переклад субтитрів: Марія Цехмейструк