EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Serien bygger på virkelige hændelser.
Visse scener, personer, navne, virksomheder, hændelser,
steder og begivenheder er opdigtede af hensyn til dramatiseringen.
Du genkender sikkert nogle af dem, ikke? Agent Peña?
Det ser ud, som om du har været familiealbummet igennem...
Fru Moncada.
Kald mig Judy.
Hør lige her...
Før den skiderik dræbte min mand og min bror,
var alle de mennesker mine venner. Hvad siger du så?
At det ser ud, som om du har fået nye venner.
Lad os bare sige, vi har et fælles mål.
-Det samme som dit, agent Peña. -Jaså?
Ja.
Det er eddermame løgn.
Vent, Javier.
Hør nu lige, hvad vi har at sige.
Du vil ligesom vi knalde Escobar.
Men det nytter ikke at lyve for os selv.
Du har ikke engang været tæt på.
Din eneste mulighed for at få ram på ham var gennem Carrillo.
Og se bare, hvordan det gik.
Holder du så pause fra at brænde landsbyer ned?
Vi udfylder regeringens rolle, når de ikke selv vil.
Vi dræber alle, der er tæt på Escobar, én efter én.
Indtil han er helt alene.
Det, vi er ude efter,
er at få Escobar til at forstå, at han ikke er urørlig.
Han skal føle angsten.
Der er kun et mindre problem.
Kun et?
Vi skal bruge satellitteknologi og overvågning for at fange ham,
og det har din regering, Peña.
Og det skal jeg så bare... servere for jer?
Vi har været partnere et stykke tid nu, agent Peña.
Alle de oplysninger, han gav dig, gav jeg til ham.
Vi justerede bare lidt på det...
Tak for skænken.
Det er for meget dumhed for mig.
Castaño-brødrene kan være nyttige.
Jeg talte nu om dig.
Ja, Javier.
Jeg er narkobaron.
Og jeg tror på ære og loyalitet, ligesom du gør.
Pablo gør ikke.
Berna, hent bilen.
Giver du mig en cigaret eller hvad?
Tja...
Vi vil rigtig gerne have, at du indser det potentiale,
vi tilbyder dig.
For... Selv med alle oplysninger i verden
er du jo stadig strisser, ikke?
Jeg ved, hvordan det føles, når Pablo dræber en, du holder af.
Hvad er det?
Oplysninger, der vil være til stor nytte for dig.
De var lette for os at finde. Tag dem.
Hun er hos en ven. Den lille pige, Maritza.
Hende, der stak dig og kostede Carrillo livet.
Du kan finde hende der.
Jeg sagde jo, vi har en fælles fjende.
Ring, hvis du skifter mening.
Livet går videre, ikke?
Og det var ret heldigt for Escobar.
Han var på fri fod og beskyttet af en hær af sicario'er
i en by, der nægtede at udlevere ham.
Pablos advokater havde travlt
med at forhandle hans overdragelse med Colombias justitsminister De Greiff.
Men det var rent fis i en hornlygte.
Hvorfor overgive sig, når man sidder med alle trumferne?
Han var på fri fod, og forretningerne gik strygende.
BLOQUE DE BÚSQUEDAS LEDER DRÆBTE OBERST HORACIO CARRILLO
For de af os, der skulle finde Escobar,
var Carrillos død noget af et nederlag.
Men livet gik også videre for os.
Centra Spike havde stadig travlt med at indsamle efterretninger.
FORTROLIGT
Ledelsen gennemlæste og godkendte stadig det hele.
Og vi fik hele tiden mere.
Men for fanden altså...
Man kan have alle efterretninger i verden,
men hvis ingen gør noget, nytter det jo ikke noget, vel?
Ikke en skid.
Det bliver bare til en stak ulæste filer
på en død mands skrivebord.
Vi var tilbage ved udgangspunktet og var ingen vegne kommet.
-Se, far. -Lad os se.
-9,7. -Hvorfor?
Jeg ville give dig ti, men her ved siden af mig
har jeg en argentinsk dommer, der er meget kritisk.
Meget kritisk.
Hopper du ikke i sammen med mig?
Hopper jeg i, ryger alt vandet ud af poolen.
Fernando Duque er kommet.
Og dig... Hvad laver du, snuske?
Sådan. Små spark med benene. Ligesom en saks.
Sådan, som en lille hundehvalp.
Sådan. Flot.
Hej, venner.
Mine unger er i poolen. Er der nogen her, der kan svømme?
-Ja, bare kald mig "Flipper". -Flipper?
Du er så fuld af pis, Blackie. Du ville synke som en sten med sten på.
Rend mig, Velasco.
-Velasco, jeg stoler på dig. -Javel.
Ikke på Flipper.
Flipper.
"Bare kald mig Flipper."
-Hvad står der? -To-nul.
Hjemmeholdet vinder. De får så mange bank.
Sådan!
Pas på med den lille dans. Du giver mig bare idéer.
Hej, hvem henter Carlos?
La Quica. Han er på vej.
Det dufter dejligt.
Pablo, ungerne elsker det her.
-Her er rart, ikke? -Jo.
Op med dig. Nu!
Jeg vidste det ikke. Det lover jeg. Limón løj for mig.
Nej. De slår mig ihjel, når de finder mig.
-Nej! -Stå stille!
Nej.
Tror du, jeg ønskede det her?
De udnyttede mig, og nu koster de mig livet.
Du knuser fandeme mit hjerte.
I er alle sammen lige slemme.
I lytter ikke. Der er ingen, der lytter!
Og alle de mennesker dør unødigt.
Hvad er der, Peña? Hvad gør vi med hende?
Hun er god med ungerne.
Jeg kondolerer, fru Carrillo.
Jeg tænker hele tiden på, om det er bedst at kende sandheden.
Jeg er vist ikke med.
Det, de sagde om min mand. Hvad han gjorde, før han blev dræbt.
Skød han et barn?
Skød han den dreng, som de sagde i nyhederne?
Nej, helt sikkert ikke.
Din mand gjorde alt, hvad han kunne, for at få fingrene i Escobar.
Men han gjorde intet ulovligt.
Det var hårdt.
-Jeg så bare på hende og tænkte... -Hej.
Det sker ikke for mig, det sker ikke for os.
Skal jeg komme hjem?
Bare sørg for, at du stadig er dig, når det hele er overstået.
Tre år i junglen i kamp mod FARC.
Hugo Martinez valgte selv kursen for længe siden,
og han har altid holdt sig til den.
Han er systematisk, kan lide regler og streng orden.
Tror du, du kan få ham til det?
Hvordan får man en mand til at tage et job, som ingen vil have?
Misforstå mig ikke.
Der var ikke mangel på modige mænd inden for politiet i Colombia.
Men at skulle tage Carrillos plads som leder af Bloque de Búsqueda?
Det ville kræve meget mere end mod.
Gaviria kunne ikke regne med, at nogen ville melde sig frivilligt.
Det ville kræve et helt særligt pres at finde den rette frivillige.
Er det din far?
Derovre med præsidenten?
Det er da sejt.
Til alle, der er her i dag, er det mig en ære at præsentere
republikkens præsident...
Hans Excellence, Don César Augusto Gaviria Trujillo.
Tillykke til årgang 1992.
De seneste begivenheder...
...står i stærk kontrast til ceremonien her i dag.
I har hver især besluttet at ofre jeres personlige interesser...
...og vie jeres liv til at tjene landet.
Der er ingen større ære...
...end at tjene jeres land.
-Oberst, hvordan går det? -Fint, tak.
Det var en fin tale, hr. præsident.
Tak. Den var jo også til dig.
Oberst, i de sidste 24 timer har jeg og mine rådgivere diskuteret,
hvem der skal lede Bloque de Búsqueda.
De nævnte en del navne.
Men jeg synes, det skal være dig, oberst Martinez.
Det er en ære, hr. præsident, men lige nu i min karriere
-kan du nok finde en bedre kandidat. -Colombia vil af med det her mareridt.
Jeg ved, du er opgaven moden.
Landet fortjener en, der er bedre end jeg.
Din søn var en af akademiets bedste. Han er en fremragende kadet.
Han var også flittig. Jeg er meget stolt af ham.
Vi bad klassens bedste om at melde sig til Bloque de Búsqueda.
Din søn accepterede med glæde.
Vil du i det mindste overveje min anmodning?
For Colombia.
-Carlos! -Tata!
Kom, kom. Lad os se.
Kom bare.
-Det er utroligt. Se dig lige. -Langsomt.
Jeg vil ikke have flere lægebesøg.
-Manuela, du er så smuk. Se på mig. -Se, hvor solbrændt han er.
-Han ligner en filmstjerne, ikke? -Jo.
-Han ligner Tom Cruise. -Tja...
Se hende, Pablo.
Tænk, du fik mig hele vejen fra Miami, så jeg kunne se min søster sådan.
Nej. Jeg er bare så glad for at se dig.
Nej, men dog... Carlos!
Velkommen, skat. Jeg er så glad for, du er hjemme.
I aften laver jeg det bedste måltid, familien nogensinde har fået.
Nå, men... skal vi gå en lille tur?
Tænk, hvor børnene er vokset, Pablo.
Manuelita er en prinsesse. Hun er smuk.
Det er hende, der styrer alt her. Jeg betaler bare regningerne.
Jeg hørte om Carrillo.
Hvis det røvhul stadig levede, ville mange flere politikere være døde.
Tro mig, jeg gjorde strisserne en tjeneste.
Tror du, politiet er enig i det?
Der er ingen, der vil have en krig. Især ikke, når de ved, de taber.
Men det hører jo fortiden til.
Jeg er klar til at komme i gang igen. Bare regn med mig.
-Fortæl mig om Miami. -Hvad er der at fortælle?
Efterspørgslen stiger hele tiden, og varerne strømmer ind.
Vi er ikke påvirket af, hvad der skete ved La Catedral,
eller af, hvad du gjorde.
Forretningerne kan jo altid gå bedre, ikke?
Forretningerne gik ret godt.
Og en stor del af det skyldtes en fyr, de kaldte Leon, "løven".
Du kan måske huske ham som en af de små fisk i Medellín,
da han gemte pakker med kokain i jakken og smuglede det til Miami.
Nå, men han blev i Miami, hvor han styrede hele byen.
Han stod bag et netværk af smuglere,
der smuglede tonsvis af Pablos kokain ind. Han var god til det.
Men problemet var nu heller ikke at få kokainet ind i USA.
Problemet var, hvad man gør med alle pengene.
Nogle af dem kunne snildt blive i USA. Så det valgte narkobaronerne.
De bestak korrupte banker, ejendomsmæglere, bilforhandlere,
købte væddeløbsheste, kunst. Hele molevitten.
Men har man et kokain-imperium, skal man have masser af kontanter.
Og det svære var at få kontanterne ind i Colombia igen.
Lad mig bare sige det sådan:
Sådan ser et ton kokain ud.
Og her er samme ton kokain vekslet til kontanter.
Kan du se problemet?
Leon måtte tænke kreativt og finde ud af, hvordan han fik pengene til Pablo.
Og han var godt nok kreativ. Hans forsendelser kom altid til tiden.
Men jo mere Pablo kastede sig ud i krig med regeringen...
...desto vigtigere var forsendelserne.
Pablo havde hårdt brug for pengene.
Ellers var han på røven.
Lad os få Leon hertil.
Jeg vil tale med ham under fire øjne ligesom i gamle dage.
-Okay. -Så vi kan lægge nye planer.
Bedre planer.
Quica.
Ring til Velasco. Sig, han skal finde Leon.
Carlos og jeg vil tale forretninger med ham.
Vi skal til at tjene penge igen.
-Som i de gode gamle dage, Pablo. -Nemlig.
Hvad er der, Maritza?
Hvad er der sket?
Politiet leder efter mig. De vil likvidere mig.
Det er jeg ked af. Jeg troede, det ville gå godt.
Gå godt?
Lad mig arbejde sammen med dig.
Nej, Maritza. Det er tosset.
Jeg er nødt til at tage den.
Vent lidt.
Hvad så?
Hvor fanden er du, Limón? Tror du, jeg bare venter på dig, din nar?
Jeg er lige i nærheden.
Der er fandeme meget trafik, men jeg er på vej!
Jeg skider på trafikken. Du skal være her nu!
Du skal tage det lort med dig, så se at få lettet røven. Nu!
Ja, ja. Tilgiv mig. Jeg er på vej.
Maritza, jeg er nødt til at gå. Jeg kan ikke hjælpe lige nu.
Vi har jo givet dig penge. Jeg ringer senere.
Vi finder ud af noget, men jeg kan ikke lige nu.
Okay, så er det nu.
-Bloque de Búsqueda. -Det er Peña.
Jeg står sammen med Trujillo på hjørnet af 38. og 24. Street. Send forstærkninger.
Jeg har ikke bemyndigelse til at sende vogne.
Vi holder øje med en af Escobars mænd. Han er lige gået indenfor.
Vend tilbage med adressen. Vi får tilladelse fra Bogotá.
Fint.
Og du kommer næste tirsdag, din nar.
Hvad tid skulle du være her, din skiderik?
Du vidste, du skulle levere, før du henter Leon i morgen.
Nej, du må ikke blive sur, men altså...
Limón!
Nu tager du fandeme tasken og skrider. Jeg holder øje med dig!
-Slap af. -"Slap af"?
Det er sidste gang, du laver det pis! Sidste gang!
-Du lader mig ikke vente igen. -Helt ærligt...
Skrid med dig, sagde jeg.
Pis. Det er Velasco.
Pis. Hvad gør vi?
Vi følger efter Velasco. Den anden er ligegyldig.
Hvor mange tror du, der er derinde, Peña?
For mange for os to, ikke?
Jo. Det ville være ad helvede til.
Satans også. Vi må hellere bede om assistance, ikke?
Hvem ringer du til?
-Hvad sker der, Peña? -Jeg ordner det her.
Det er Trujillo. Ham kan du stole på.
Endelig ser du lyset, Javier.
Lad os bare se, om det virker.
Kommer I?
Okay. I to, foran med mig.
Berna og hans folk om bagved. Forstået?
Hold jer fra vinduerne.
-Kom så. -Så er det nu.
-De er over det hele. -Vi går ned.
Hej!
Hvor tror du, du skal hen, din grimme skiderik?
Her er det hele, fru Escobar.
-Hvad er det? -En levering.
-Hvem bad dig købe det? -Det gjorde jeg.
Det er noget tøj.
Hermilda.
Hermilda, nej... Han skal ikke ud med så mange penge.
-Tata! -De finder ud af, hvor vi er.
Du bekymrer dig om for meget.
Det går ud over børnene. Skal Juan Pablo og Manuela måske være bekymrede?
Du har ret.
Da Pablo var lille...
...kom han hjem fra skole en dag og var meget vred.
En lille pige havde drillet ham med hans sko.
De var godt slidte.
Vi havde ikke råd til at købe nye sko til ham.
Men næste aften tog jeg ind til byen og stjal et par til ham.
Næste dag gik Pablo i skole igen.
At være fattig er ingen undskyldning for at se fattig ud.
Du har altid bare taget, hvad du vil have, ikke?
Og det har Pablo også.
Hr. ambassadør, jeg tror, der findes to slags mennesker:
Dem, der lever i håbet... og dem, der lever i troen
og ser et system, der fungerer i verden, som de så holder sig til.
Det kan være religion, men for politiet er det en metode.
Jeg tror, du hører til dem, der tror.
Korrekt.
Vi kan fange Escobar på mange måder.
Men hvis den måde, vi vælger, fremmer et anspændt forhold
mellem politiet og det colombianske folk,
hvor spændingerne skyldes flere års korruption og misbrug,
så har vi tabt.
Selv hvis vi fanger ham.
Din filosofi er vores filosofi, oberst.
Ja, det får vi vel at se.
Mange tak.
-Det er rart at mødes med dig, oberst. -Hr. ambassadør.
Hele verden holder øje med, hvordan vi takler det.
Det skal ikke fordærves af eksterne interesser eller korrupte instinkter.
Det virkede.
Vi er kvit.
Du skal hjælpe mig med at få et visum og få min familie ud af Medellín.
Et sted, hvor Pablo ikke kan finde os.
Sådan spiller klaveret ikke.
Beklager.
Hvad så...?
Hvordan skal jeg så være okay?
Er det sådan, alting skal være nu, Peña?
Bare glem det, ikke? Det sker ikke igen.
Nej. Jeg er ikke urolig.
Lad os være alene.
Livet er nu finurligt, Velasco.
Det kunne let være endt omvendt.
At jeg lå der, mens du og dine mænd ville torturere mig.
Se bare, hvordan alt har ændret sig.
Vi er begge loyale soldater.
Vi tjener vores generaler.
Men ved du hvad?
Når tiden er inde til at udlevere chefen...
...så udleverer vi chefen.
Det her handler ikke om Pablo, men... han fortalte noget andet.
-Det er tre af hans revisorer. -Og deres adresser.
Han sagde også, at Pablo stadig har mange folk og masser af penge.
Ja, men det er jo pis og papir, ikke? For at skræmme os væk.
Eller måske passer det. For at skræmme os væk.
Det er jo lige det...
Hvis han ingen penge har, har han heller ingen hær.
Der er også noget andet...
Velasco skulle i lufthavnen i morgen,
for Leon kommer om eftermiddagen fra Miami.
Undskyld, men det er Judy Moncada.
Fru Moncada.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Hvordan gik turen? Du må være helt udmattet.
Lad os gå. Kom ind.
Hvor er Velasco?
Der er han.
Velkommen.
-Gilberto Rodríguez Orejuela. -Leon.
Det er min bror, Miguel.
Og det er vores partner, Pacho Herrera.
En fornøjelse, de herrer. Det er en ære.
Leon... Må jeg kalde dig det?
-Ja. -Få noget at drikke. Slap af.
De siger, at du kan lide whisky.
Hvis jeg har gjort noget, der fornærmer dig eller...
Hvad? Ville vi give dig noget at drikke, hvis vi var fornærmede?
Sid ned.
Sig mig en ting, Leon.
Kan du lide at arbejde for en bølle?
En,
to, tre!
Flot.
Godt klaret.
Pas på din søster.
Hvad skete der?
Hej, chef...
Leon har lige ringet.
Han siger, at Velasco ikke nåede frem til lufthavnen.
Leon blev pissebange og skred. Han fløj tilbage til Miami.
Leon, den nar. Han er fandeme da en kujon.
-Hvor er Velasco? -Det aner jeg ikke.
Find ham til mig.
Det ordner jeg, chef.
-Tænk, at du laver mad. -Jeg hjalp jo altid min mor med det.
Jeg hjalp, mens du spiste.
Jeg er rigtig glad for, at Pablo fik mig til at komme.
Men jeg er bekymret for dig.
Nej, det er der jo ingen grund til.
Tænk dig om, Tata.
Alle strissere i hele landet leder efter Pablo.
Alle narkosmuglere, der ikke er fra Medellín, ønsker ham død.
Men der er ingen grund til bekymring? Du narrer kun dig selv.
I dag er en god dag, Carlos.
Min familie er samlet. Du er her.
Pablo er en stærk mand. Det har han altid måttet være.
Der er ingen grund til at ændre noget nu.
Jeg håber, du er sulten.
Kom ind, jeg er ved at pakke.
Lader du mig tage til Medellín eller hvad?
Er det derfor, du tog jobbet?
Du skulle aldrig have meldt dig.
Du kan ikke få en ny opgave nu, for så er det slut med karrieren, ikke?
Jo, men nu er jeg så "chefens søn".
Du har vist ikke fattet, hvad der foregår.
Jeg sagde ja, fordi jeg vil hjælpe mit land.
Kom her. Jeg vil vise dig noget.
Jeg fik den her urne med mit navn på.
Se. Fra Pablo Escobar.
Det er en nekrolog.
Nu skal du gøre præcis, som jeg siger.
Jeg sørger for, du overlever det her. Er det forstået?
Her, vi får hurtigt kål på den her flaske.
Jeg kommer ikke for sent til det fly i morgen.
Nej.
Kan du ikke blive?
Jeg kan ikke lade min søster passe Olivia så længe.
Og du er jo i Medellín.
Jeg mødte Bloque de Búsquedas nye leder.
-Ja? -Han er interessant.
Jeg tror, han er dygtig.
Før jeg glemmer det igen... Du skal...
Du skal give den her til Olivia.
Den bringer held.
Så kan du beholde den.
Jeg vil savne dig.
Fra nu af vil Bloque de Búsqueda fungere mere systematisk.
Da vi desværre ikke kan stole på de oplysninger,
vi får fra folk i Medellín...
...implementerer vi en systematisk ransagning.
Vi vil være i alle nabolag,
hvor vi tror, at Escobar og hans slæng kan være.
Så ransager vi dem.
Finder vi ikke, hvad vi leder efter,
så tager vi alt af værdi og fortsætter til næste kvarter.
-Er det forstået? -Javel, oberst.
Afsøger vi hele kvarterer?
Var det ikke sådan, de fangede ham, der skød Abraham Lincoln?
-Det er da noget nyt. -Snarere gammeldags og konventionelt.
Vi prøvede jo at skyde os vej til ham,
og du ved, hvordan det gik.
Er det så det?
For en uge siden ville du med i Carrillos helikopter,
og nu skal alt være nyt?
Glem det nu.
Vi får det bedre, når Escobar er død, uanset hvordan det sker, ikke?
Det er den eneste udvej, Javi.
Bloque de Búsqueda er den eneste aktør i byen.
Tror du virkelig, det røvhul kan magte opgaven?
Det ved jeg ikke. Måske overrasker han os.
Okay.
Så afsøger vi...
Hvad fandt du ud af fra Velasco?
Ikke en skid.
Røvhullet var lidt sejere, end jeg havde troet.
Er det, hvad jeg tror, det er?
Her er spillets regler:
Vi går kun efter folk,- der er bevæbnede. Sicario'er.
Der er ingen oplysninger om forretninger, laboratorier eller forsendelser.
Det handler ikke om at hjælpe Judy. Det handler om at nakke Pablo.
Nå, men så...
...lad os nakke Pablo.
Peña vidste jo, at de oplysninger, han havde givet Berna,
allerede havde givet pote.
For Colombia!
Castaño-brødrene og deres folk var effektive, men ikke altid diskrete.
Det var ligegyldigt.
Det sælger ikke at skrive om døde sicario'er
i verdens værste hovedstad.
Jeg ved jo ikke, om Javi vidste,
hvor pissegalt det faktisk ville gå.
Følg og dæk mig!
Det er svært at have ondt af døde narkopushere, ikke?
De havde spredt så meget vold i årenes løb og dræbt så mange.
Nu var hævnens time kommet.
Men at slippe et slæng af bevæbnede 'hævnere' løs
i Medellíns gader...
...var som at hælde benzin på et allerede enormt bål.
Chef?
Undskyld, men der sker noget skidt i byen.
Fem af vores mænd er døde.
Hvem gjorde det?
Det ved jeg ikke. Vidste jeg det, ville jeg dræbe skiderikken selv.
Jeg beklager, men jeg har Velasco i røret.
-Og Velasco? -Det ligner en slagmark.
Ingen har set Velasco, og ingen ved, hvor han er. Chef...
Hvis nogen har taget Velasco...
Ja.
Begynd at pakke.
Det er din tur. Vi gør det igen.
Klappe, klappe kage...
Hvor meget vil du spise?
Vis mig, om du har vasket hænder.
Det ser fint ud.
Undskyld.
Skal vi komme i gang?
Værsgo.
Det er godt.
En ske?
Der er ingen ske, skat. Hvad med en gaffel?
Martinez havde ret.
Alle har brug for en metode.
Noget at klamre sig til, når vi er ved at drukne i lortet.
Noget til at vejlede os, når vi ikke kan finde vej.
Er vi heldige, giver nogen os en metode, som vi kan følge.
Ellers må vi finde vores egen.
Pablos fjender havde fundet deres egen metode.
Og den var ikke for køn.
De indledte en ny krig mod ham, hvor de slog til fra det skjulte.
De viste ham, at han ikke kunne vide sig sikker, heller ikke i sin hjemby.
Castaño-brødrene er meget effektive.
Men ikke specielt diskrete.
Ingen må vide, at vi har en finger med i spillet.
Og da deres metode blev åbenbar...
Undskyld.
...var budskabet helt klart.
Der var en ny aktør i byen.
Hvad står der?
Og de lagde fandeme ikke fingrene imellem.
"Dine dage er talte, Pablo. Ingen kan vide sig sikre."
Underskrevet "Los Pepes".
Hvem fanden er Los Pepes?