EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Dramatiseringen er inspirert av virkelige hendelser.
Enkelte scener, karakterer, navn, virksomheter, episoder,
steder og hendelser er oppdiktet av dramaturgiske hensyn.
Du kjenner sikkert igjen noen av disse, agent Peña?
Har du stjålet fra familiealbumet?
Señora Moncada.
Kall meg Judy.
Hør her...
...før denne jævelen drepte mannen og broren min,
var disse mine venner. Hva syns du om det?
Ser ut til at du har fått nye venner.
Vi kan si at vi har et felles mål.
-Det samme som deg. -Jaså?
Ja.
Kødder du?!
Vent, Javier.
Jeg vil at du skal lytte til det vi har å si.
Du vil fange Escobar, akkurat som oss.
La oss unngå selvbedrag.
Dere har ikke klart å komme nær ham.
Eneste plan dere hadde, var å bruke Carrillo.
Vi vet jo hvordan det endte.
Tar du pause fra landsbybrenningen?
Vi overtar der myndighetene er fraværende.
Vi skal drepe alle rundt Escobar, én etter én.
Helt til han er alene. Uten noe.
Det vi vil, señor Peña,
er å få Escobar til å forstå at han ikke er usårlig.
Skremme ham.
Bare ett lite problem.
Bare ett?
For å fange ham trenger vi satellitteknologi og overvåkning,
som dine myndigheter har.
Skal jeg bare...overlevere det til dere?
Vi har vært samarbeidspartnere en god stund.
All infoen han ga deg, var fra meg.
Vi foretar bare...en liten justering.
Takk for drinken.
For mye idioti.
Castaños kan bli gode å ha.
Jeg mente deg.
Ja, Javier.
Jeg er narkohai.
Jeg tror på ære og troskap, akkurat som du.
Det gjør ikke Pablo.
Berna. Hent bilen.
Skal du spandere en sigarett, eller?
Altså...
...vi vil at du skal ta inn over deg
potensialet i det vi tilbyr deg.
Fordi...med all verdens informasjon
må du fremdeles være politimann.
Jeg vet hvordan det føles når Pablo dreper en av dine nærmeste.
Hva er det?
Informasjon som vil være verdifull for deg.
Den var lett å få tak i for oss. Ta den.
Hun bor hos en venn. Den lille jenta, Maritza.
Hun som forrådte deg og fikk Carrillo drept.
Du finner henne der.
Jeg sa jo vi hadde en felles fiende.
Ring hvis du ombestemmer deg.
Livet går videre, ikke sant?
Og for Escobar var det ganske så bra.
Han var på frifot, beskyttet av en hær av sicarios...
...i en by som nektet å angi ham.
Pablos advokater jobbet på spreng...
...med å forhandle om hans overgivelse med riksadvokat de Greiff.
Men det var tull.
Hvorfor overgi seg når du har alle kort på hånden?
Han var fri. Og forretningene gikk strålende.
SJEFEN FOR SEARCH BLOC DREPT OBERST CARRILLO
For oss som hadde jobben med å fange Escobar,
var Carrillos død et hardt slag.
Men livet gikk videre for oss også.
Centra Spike samlet jo info.
HEMMELIG
Ledelsen skulle fremdeles se og godkjenne den.
Og vi fikk den fremdeles.
Men, faen...
...man kan ha all verdens etterretning,
men når ingen omsetter den i handling, hva er den verdt?
Ingenting.
Det blir bare en stadig voksende stabel med uleste mapper
på en død manns skrivebord.
Vi var tilbake ved utgangspunktet: ingensteds.
-Se, far. -La oss se.
-Ni komma syv. -Hvorfor?
Jeg hadde gitt ti, men ved siden av meg
er en argentinsk dommer som er veldig streng.
Veldig streng.
Hvorfor hopper du ikke uti?
Hvis jeg stuper, spruter alt vannet ut av bassenget.
Fernando Duque er her.
Og du... Hva gjør du, elskling?
Sånn, ja. Små spark. Som en liten saks.
Bra, lille venn.
Flott, min skjønne.
Hei, kjerringer.
Ungene er i bassenget. Noen som kan svømme?
-Ja. De kaller meg "Flipper". -Flipper?
Pisspreik. Du synker som en stein festet i en større stein.
Drit og dra.
-Velasco, jeg stoler på deg. -Ja vel.
Ikke på Flipper.
Flipper.
"De kaller meg Flipper."
-Stillingen? -2-0.
Nacional vinner. Vi knuser dem!
Herlig!
Forsiktig med den dansen. Jeg begynner å få skumle ideer.
Hvem henter Carlos?
La Quica. Han er på vei.
Det lukter godt.
Pablo, ungene stortrives her.
-Fint her, hva? -Ja.
Reis deg!
Jeg visste det ikke. Æresord. Limón løy for meg.
Vær så snill. De dreper meg når de finner meg.
-Nei! -Stå i ro!
Vær så snill.
Tror du jeg ville dette?
De brukte og kastet meg.
Nå ble jeg trist.
Dere er alle like.
Dere hører ikke etter. Ingen hører etter!
Alle de folkene døde til ingen nytte.
Hva skjer? Hva gjør vi med henne.
Hun er flink med unger.
Kondolerer, Mrs. Carrillo.
Jeg lurer på om det er bedre å kjenne sannheten.
Jeg skjønner ikke.
Det de sa om mannen min, hva han gjorde før han ble drept.
Skjøt han et barn?
Skjøt han den gutten, slik de sa på nyhetene?
Nei. Aldri i verden.
Mannen din gjorde alt han kunne for å ta Escobar.
Men han gikk ikke over streken.
Det var brutalt.
Jeg så på henne og tenkte...
Det skjer ikke med meg, det skjer ikke oss.
Vil du ha meg hjem?
Sørg for at du fremdeles er deg når det er over.
Tre år i jungelen i kampen mot FARC.
Hugo Martinez valgte sin vei for lenge siden,
og den har han holdt seg til.
Han er metodisk og liker best å følge reglene.
Tror du at du får ham med?
Hvordan få noen til å ta en jobb ingen vil ha?
Ikke misforstå.
Det skortet ikke på modige menn i Colombias statspoliti.
Men å overta etter Carrillo som sjef for Search Bloc?
Det ville kreve mer enn mot.
Gaviria kunne ikke regne med at noen meldte seg.
Det ville kreve et visst press for å finne en passende frivillig.
Er det faren din?
Ved siden av presidenten?
Heftig.
Til alle som er til stede, det er en ære å presentere
republikkens president...
Hans Eksellense, don César Augusto Gaviria Trujillo.
Gratulerer, kull 1992.
Nylige hendelser...
...står i kontrast til dagens seremoni.
Hver og én av dere har besluttet å sette egne interesser til side...
...og vie deres liv til å tjene landet.
Den aller største ære...
...er å tjene sitt land.
-Står til, oberst? -Bare bra.
Jeg likte talen din, herr president.
Så bra. Den var også myntet på deg.
De siste 24 timene har jeg og mine rådgivere drøftet
hvem som skal lede Search Bloc.
Mange navn ble nevnt.
Men jeg vil ha deg, oberst Martinez.
Det er en ære, men på dette stadium i min karriere,
-finner du sikkert en bedre kandidat. -Colombia vil ha slutt på marerittet.
Jeg vet at du er rett mann til det.
Landet fortjener en som er bedre enn meg.
Sønnen din var blant de beste på skolen. En glimrende elev.
Han har jobbet hardt. Jeg er stolt av ham.
Vi ba de beste i kullet bli med i Search Bloc.
Han sa ja med glede.
Jeg ber om at du iallfall vurderer tilbudet.
For Colombias skyld.
-Carlos! -Tata!
Kom igjen. La oss se.
Fortsett.
-Ikke til å tro. Se på deg. -Sakte og pent.
Ikke flere legebesøk.
-Manuela, så nydelig du er. Se på meg. -Se, så solbrun han er.
-Han ser ut som en filmstjerne. -Ja, sjef.
-Han ligner på Tom Cruise. -Nå...
Se på henne.
Du hentet meg fra Miami for å se min søster sånn.
Nei. Jeg er bare så glad for å se deg.
Herre min! Carlos!
Velkommen. Jeg er så glad for å ha deg hjemme.
I kveld skal jeg lage den beste maten familien har smakt.
Ja vel... Klar for en spasertur?
Det er utrolig hvor mye ungene har vokst.
Manuelita er ei prinsesse. Hun er nydelig.
Det er hun som bestemmer alt her. Jeg betaler kun regningene.
Jeg hørte om Carrillo.
Hvis jævelen fremdeles levde, hadde flere purker vært døde.
Jeg gjorde politiet en tjeneste. Tro meg.
Tror du politiet er enig?
Ingen vil ha krig. Især når de vet at de taper.
Det hører fortiden til.
Jeg er klar til å gjøre forretninger. Gi full gass.
-Fortell om Miami. -Hva skal jeg si?
Etterspørselen øker, og varene fortsetter å komme.
Virksomheten har ikke lidd som følge av La Catedral
eller det du gjorde.
Forretningene kan alltids gå enda bedre, sant?
Forretningene gikk bra.
Mye var takket være en fyr de kalte Leon.
Dere husker ham som en svindler fra Medellín
som pleide å smugle kokainblokker i jakken sin til Miami.
Han ble i Miami og gjorde byen til sin.
Han sto bak et smuglernettverk
som innførte Pablos kokain i tonnevis. Og han var dyktig.
Men selve problemet var ikke å få kokain inn i USA.
Problemet var hva man skulle gjøre med alle pengene?
Noe kunne bli i USA. Og narkohaiene gjorde det.
De kjøpte lysskye banker, eiendom, bilforhandlere,
galopphester, kunst, alt mulig.
Men skal du drive et kokainimperium, må du ha tilgang på kontanter.
Og det var ikke lett å få pengene til Colombia.
La meg si det slik:
Sånn ser et tonn kokain ut.
Og sånn ser et tonn kokain ut når det er blitt penger av det.
Skjønner problemet?
Leon måtte finne kreative måter å gi Pablo pengene på.
Det gjorde han. Forsendelsene kom punktlig.
Men jo lenger Pablo kriget med myndighetene...
...desto viktigere ble forsendelsene.
Pablo trengte penger mer enn noen gang.
Uten dem var han ferdig.
Vi får Leon hit.
Jeg vil snakke ansikt til ansikt, som i gamle dager.
-Greit. -Organisere noe nytt.
Noe bedre.
Quica.
Ring Velasco. Be ham finne Leon.
Carlos og jeg vil prate forretninger med ham.
På tide å begynne å tjene penger igjen.
-Som i gamle dager, Pablo. -Nettopp.
Hva er det, Maritza?
Hva er skjedd?
Politiet leter etter meg. De vil gi meg ei kule i hodet.
Beklager. Jeg trodde det ville bli bedre av dette.
Bedre?
La meg jobbe hos deg.
Nei. Er du gæren?
Jeg må ta den.
Et øyeblikk.
Hva skjer?
Hvor i faen er du, Limón? Blir jeg nødt til å vente på deg?!
Jeg er nær.
Det er mye trafikk, men jeg er på tur.
Jeg driter i trafikken. Du må komme hit nå!
Du må ta denne dritten, så pell deg hit.
Ja da. Beklager. Jeg er på tur.
Jeg må gå. Jeg kan ikke hjelpe deg nå.
Vi har jo gitt deg penger. Jeg ringer senere.
Vi finner ut av det, men ikke nå.
Da kjører vi.
-Search Bloc. -Det er Peña.
Jeg og Trujillo er på hjørnet av gate 38 og 24. Vi trenger støtte.
Jeg har ikke fullmakt til å sende folk.
Vi følger etter en av Escobars menn. Han gikk inn i et hus.
Kom hit med posisjonen. Vi kan be Bogotá om fullmakt.
Ja visst.
Så kommer dere neste tirsdag, din faen.
Når skulle du vært her, din kødd?
Du visste du skulle levere dette før du henter Leon i morgen.
Ikke bli sur. Det er bare det...
Limón!
Du tar veska og kommer deg av gårde. Jeg følger med deg.
-Ro ned. -Ro ned?!
Det må være siste gang du finner på noe sånt. Siste gang!
-Siste gang jeg må vente på deg. -Gi deg...
Pell deg av gårde.
Det er Velasco.
Faen. Hva gjør vi?
Vi venter på Velasco. Han andre er uvesentlig.
Hvor mange tror du det er der inne?
For mange for oss?
Ja. Vi blir most.
Faen også. Vi burde tilkalle støtte, ikke sant?
Hvem ringer du til?
-Hva skjer, Peña? -Jeg fikser dette.
Dette er Trujillo. Han er til å stole på.
Endelig sett lyset?
Vi får se om dette fungerer.
Kommer dere?
Dere to foran sammen med meg.
Berna og hans folk tar bakveien. Forstått?
Hold dere unna vinduene.
-Da går vi. -Kom igjen.
-De er overalt. -Vi går ned.
Hvor hadde du tenkt deg, din drittstøvel!
Vær så god.
-Hva er det? -En leveranse.
-Hvem ba deg kjøpe dette? -Jeg.
Det er klær.
Hermilda.
Du kan ikke sende ham ut med så mye penger.
-Tata, da! -Da skjønner de hvor vi er.
Du engster deg for mye.
Det påvirker ungene. Vil du at Juan Pablo og Manuela skal engste seg?
Du har rett.
Da Pablo var liten...
...kom han en dag hjem fra skolen og var sint.
Ei jente hadde ertet ham for skoene.
De var lurvete.
Vi hadde ikke penger til å kjøpe ham nye.
Den kvelden dro jeg til byen og stjal et par sko i en butikk.
Neste dag gikk Pablo på skolen igjen.
Selv om man er fattig, trenger man ikke se fattig ut.
Du har alltid bare tatt det du ville ha, sant?
Pablo også.
Herr ambassadør, jeg tror at folk faller i én av to kategorier:
De som setter sin lit til håp og de som setter sin lit til tro,
som ser et system i verden og holder seg til det.
Det kan være religion, men i politiarbeid er det en metode.
Jeg tipper at du tilhører de som tror.
Korrekt.
Vi kan fakke Escobar på flere måter.
Men hvis vi velger en måte som belaster det betente forholdet
mellom Colombias befolkning og politiet,
betent på grunn av årelang korrupsjon og misbruk,
har vi tapt.
Selv om vi tar ham.
Din filosofi er også vår filosofi.
Det får vi nå se på.
Mange takk.
-Hyggelig å møte deg. -Herr ambassadør,
hele verden ser på hvordan vi håndterer dette.
Jeg tillater ikke at det korrumperes av utenforstående eller ondskap.
Det fungerte.
Vi er skuls.
Du må skaffe visa så jeg og familien kan forlate Medellín.
Et sted Pablo ikke finner oss.
Det funker ikke sånn.
Beklager.
Så...?
Hvordan skal jeg klare meg, da?
Er det sånn det skal være fra nå av?
Ikke vær engstelig. Det gjentar seg ikke.
Nei, jeg er ikke engstelig.
La oss være alene.
Livet er rart.
Situasjonen kunne fort vært helt motsatt.
At jeg lå der, og du og dine menn skulle torturere meg.
Nå er den snudd på hodet.
Vi er begge lojale soldater.
Som tjener våre generaler.
Men vet du hva?
Når det gjelder å angi sjefen vår...
...så angir vi sjefen.
Ingenting om Pablo, men... han røpet dette.
-Tre av bokførerne. -Og adressene deres.
Han sa også at Pablo ennå har en stor hær og masse penger.
Det kunne jo være bare tull. For å skremme oss.
Eller det kan være sant. For å skremme oss.
Der er det vesentlige.
Tar vi pengene fra ham, mister han hæren sin.
En annen ting.
Velasco skulle på flyplassen i morgen
fordi Leon kommer fra Miami på ettermiddagen.
Unnskyld. Det er Judy Moncada.
Señora Moncada.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Hvordan gikk turen? Du må være utslitt.
Sett deg inn.
Hvor er Velasco?
Der er han.
Velkommen.
-Gilberto Rodríguez Orejuela. -Leon.
Dette er min bror, Miguel.
Vår kompanjong, Pacho Herrera.
Det er hyggelig å hilse på dere. Det er en glede.
Leon... Kan jeg kalle deg det?
-Ja da. -Ta deg en drink. Slapp av.
Det sies, der borte, at du liker whisky.
Hør her, hvis jeg har fornærmet dere på noen måte...
Ville vi tilby deg en drink hvis vi var fornærmet?
Slå deg ned.
Si meg, Leon.
Liker du å jobbe for ei bølle?
Én...
...to, tre!
Flott.
Bra gjort.
Pass søsteren din.
Hva er det?
Sjef...
...Leon ringte nettopp.
Han sa at Velasco aldri kom til flyplassen.
Leon ble redd og stakk. Han tok flyet tilbake til Miami.
Faen ta Leon. Er han ei jævla pingle, eller?
-Hvor er Velasco? -Jeg aner ikke.
Finn ham for meg.
Skal bli.
-Tenk at du lager mat, Tata. -Jeg pleide jo alltid å hjelpe mor.
Jeg hjalp og du åt.
Jeg er veldig glad for at Pablo hentet meg hit.
Men jeg er redd for deg.
Det er ingenting å engste seg for.
Herregud, Tata.
Hver eneste purk i landet leter etter Pablo.
Alle smuglere som ikke er fra Medellín, ønsker ham drept.
Og du sier det ikke er noe å engste seg over! Ikke tull.
I dag er en fin dag, Carlos.
Familien min er samlet. Du er her.
Pablo er en sterk mann. Det har han alltid måttet være.
Ingen vits i å forandre noe.
Jeg håper du er sulten.
Kom inn. Jeg pakker.
Lar du meg få dra til Medellín, eller?
Er det derfor du tok jobben?
Du burde ikke ha meldt deg frivillig.
Du kan ikke ombeordres nå, det ville ødelegge karrieren.
Nei, men nå blir jeg "sjefens sønn".
Du begriper visst ikke hva som foregår.
Jeg sa ja fordi jeg ville hjelpe landet.
Kom. Jeg skal vise deg noe.
Jeg fikk en urne med navnet mitt på.
Se. Fra Pablo Escobar.
Det er en nekrolog.
Hør her, min sønn, du skal gjøre nøyaktig som jeg sier.
Jeg skal sørge for at du overlever dette.
Den flaska gikk unna fort.
Jeg har ikke tenkt å miste flyet i morgen.
Kan du ikke bli her?
Jeg kan ikke la Olivia være hos søsteren min lenger.
Du er jo i Medellín.
Jeg møtte den nye sjefen for Search Bloc.
-Jaså? -Interessant fyr.
Jeg har tro på ham.
Før jeg glemmer det, kan du...
Kan du gi dette til Olivia?
Det bringer lykke.
Behold det, du.
Jeg kommer til å savne deg.
Fra nå av skal Search Bloc operere på en mer systematisk måte.
Siden vi ikke kan stole på informasjonen vi får
fra folk i Medellín,
skal vi iverksette rutenettsøk.
Vi går inn i strøkene
der vi tror at Escobar og hans allierte er,
gjennomsøker dem...
...og finner vi ikke det vi leter etter,
bearbeider vi alt av verdi og fortsetter videre.
-Forstått? -Ja, oberst!
Rutenettsøk?!
Var det ikke slik de fant han som skjøt Lincoln?
-Fint med forandring. -Ja, noe avleggs og konvensjonelt.
Vi prøvde å betale ham med samme mynt,
og du så hvordan det gikk.
Er det så?
For ei uke siden tok du helikopteret med Carrillo,
og nå vil du ha forandring?
Ikke tenk på det.
Alt blir bra når Escobar er død, på et eller annet vis.
Det fins ingen annen måte.
Search Bloc er eneste mulighet.
Tror du den drittsekken får jobben gjort?
Vet ikke. Kanskje han overrasker.
Rutenettsøk, da.
Hva fikk du ut av Velasco?
Ingenting.
Jævelen var mye tøffere enn jeg trodde.
Er det det jeg tror det er?
Én spilleregel:
Vi går kun etter bevæpnete folk. Sicarios.
Ingen opplysninger om forretninger, laber og forsendelser.
Det er ikke for å hjelpe Judy. Det er for å drepe Pablo.
Da så...
...skål for å drepe Pablo.
Peña visste at infoen han hadde gitt Berna,
allerede bar frukter.
For Colombia!
Castaños folk var effektive, om ikke taktiske.
Det spilte ingen rolle.
Er vel lite nyhetsverdi i døde sicarios
i verdens drapshovedstad?
Jeg vet ikke om Javi ante
hvor sinnssykt det kom til å bli.
Dekk meg!
Det er vanskelig å synes synd på narkohaier som blir drept, sant?
De hadde brukt vold i mange år, drept mange mennesker.
På tide at de fikk svi for det.
Men å slippe løs et tungt bevæpnet borgervern
i Medellíns gater...
...var som å tømme bensin på et bål som allerede var ute av kontroll.
Sjef?
Unnskyld, men det er skjedd fæle ting i byen, sjef.
Fem av våre er døde.
Hvem var det?
Jeg vet ikke. Hadde jeg visst det, hadde jeg drept jævelen.
Unnskyld, men La Quica er i telefonen.
-Og Velasco? -Det ser ut som en slagmark.
Ingen har sett Velasco, og ingen vet hvor han er. Sjef...
...hvis noen har tatt Velasco...
Ja.
Begynn å pakke.
Din tur. En gang til.
Lille stein av pappmasjé...
...hvor mye tar du på din skje?
Vis bestemor at du har vasket hendene.
Ser godt ut.
Unnskyld meg.
Skal vi starte?
Hiv innpå.
Så godt.
En skje?
Ingen skje, men hva med gaffel?
Martinez hadde rett.
Alle må ha en metode.
Noe å klamre oss til når alt går i dass rundt oss, og vi nesten går under.
Noe som kan vise vei hjem når vi føler oss fortapt.
Er vi heldige, gir noen oss en metode vi kan følge.
Hvis ikke, må vi finne vår egen.
Pablos fiender hadde funnet metoden sin.
Og den var grusom.
De hadde startet en ny krig der de slo til i det skjulte.
Og viste ham at han ikke var trygg i hjembyen engang.
Castaños er veldig effektive.
Men ikke spesielt diskré.
Ingen må få vite at vi hadde med dette å gjøre.
Og da metoden deres kom for dagen...
Unnskyld.
...var budskapet klart.
En ny aktør hadde meldt seg på.
Hva står det?
Og de lekte ikke butikk.
"Dine dager er talte, Pablo. Ingen rundt deg er trygge."
Signert "Los Pepes".
Hvem faen er Los Pepes?