EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Denna serie är inspirerad av verkligheten.
Vissa namn, företag, händelser och platser har fiktionaliserats av dramatiska skäl.
Din jävel.
-Vi slår vad. Jag satsar på chefen. -Det gör jag med.
Det blir lätt. De låter alltid chefen vinna.
Ja, men om någon kan slå honom så är det han.
Säg mig en sak: Är du en fegis?
Din jävel.
-Vad händer? -Du är långsam.
Var försiktig! Titta framåt!
Det var som fan!
Okej, grabbar. Nu tar vi fram pengarna.
-...80. Det fattas 20. -Ni har visst vunnit lite pengar.
-Ja, vi har kul, chefen. -Vad bra.
-Jättebra. -Va? Blev han sur?
Hör du...
Vet du varför du vann?
Ditt lilla trick. Samma som vanligt, va?
Var inte dum. Vet du varför du förlorade?
Varför då?
Du är väldigt smart, men du är för envis. Fattar du?
Jag gillar inte att förlora. Särskilt inte på grund av trick.
-Någon måste lära dig att förlora. -Varför då?
-Okej, då. -Chefen.
-Ett foto? -Ja, men inte med den fjollan.
Nej. Bort med dig. Ställ dig där, din skithög.
Kusin.
Han tål inte att förlora.
-Vart ska vi nu? -Till hororna!
Titta, vad de har gjort.
Båda vakterna låg i bakluckan på en bil. De hade bränts levande.
Var det någon som såg något?
Vi skickar ut spanare. Antingen kommer de tillbaka med något...
-Eller vadå? -Eller så kommer de inte tillbaka.
Den jävla Judy Moncada ligger bakom det här.
Men hon kan inte ha gjort det själv. Inte en chans.
Killarna som anföll hade dyra vapen.
Stora.
Gringo-skit.
Cali-kartellen.
Jag vet.
De jävlarna ska få ångra det här.
Jag ska personligen bränna ner deras stad till grunden.
Vi kan inte angripa Cali-kartellen innan vi vet det. Det vore ett misstag.
Skicka ut så många som möjligt på gatorna. Ge dem pengar.
Om någon behöver mer övertalning, så motivera dem.
Sprid ut det: Vi ska döda de jävlarna som gjorde det här.
Jag träffade en av dem när jag sköt.
Vi får hoppas att han lever än.
I så fall...
...kan vi ta reda på vem han jobbar åt, den jävla skitstöveln.
Colombia är ett katolskt land, så julen är viktig där.
Men folket i Medellín går alltid ett steg längre.
Och trots jakten på Pablo var det samma sak det här året.
Kalla det tro, optimism eller envishet...
Stadens invånare trodde att de hade sett allt,
men det visade sig vara felaktigt.
PABLO - GOD JUL LOS PEPES
GOD HELG
Medellín fick en uppvisning de aldrig skulle glömma.
Välkomna.
I ett meddelande till pressen skriver en grupp som kallar sig Los Pepes
eller "Personer som är förföljda av Pablo Escobar"...
...eller "Personer som är förföljda av Pablo Escobar",
medborgargardet som krigar mot dem som har kopplingar till knarkkungen.
Herr president, pressen vill veta hur ni ställer er till Los Pepes.
Det kommer snart ut. Ett tillkännagivande är inget fördömande.
Förr eller senare måste ni göra ett offentligt uttalande.
-Jag anser att de utför Guds verk. -Det kan inte vara vår officiella åsikt.
Det kan det visst...
Mina herrar!
Los Pepes är ett medborgargarde som mördar folk.
Vi tar hand om dem tids nog.
Men nu måste vi hitta Escobar.
Det är en tillräckligt svår uppgift.
Vår kommunikationsavdelning har avlyssnat samtal i Manriquedistriktet
mellan Jairo, en av Escobars sicarios, och hans sjuka mor.
Jairo är hennes enda barn, så han kommer troligen att besöka henne.
Vi fortsätter att avlyssna frekvensen efter mer information.
En sak till.
Det finns en annan grupp i Medellín
som bekämpar Escobar: Los Pepes.
Jag ska vara tydlig.
Det måste finnas en klar gräns mellan dem och oss.
-Är det uppfattat? -Ja, överste.
Ni kan gå.
Los Pepes är en intressant nyhet.
Är du förvånad? Escobar har många fiender.
Messina ringde i morse. Folk håller ögonen på dem och oss,
så hon vill att vi håller oss undan.
-Jobbar du åt Los Pepes? -Nej.
Då är det ingen fara.
Polisen har avlyssnat samtal från Jairos mamma här... och här.
Bloque de Búsqueda kan inget göra förrän de vet att han är i området.
Det kan ta flera dagar.
Kanske ännu längre innan de hittar huset.
Jag tror att Jairo planerar en välkomstfest.
Kanske till och med i dag.
Jag ska höra mig för på gatorna.
-Hallå. -Lyssna, Carlos.
Jag har hört att Jairo ska besöka sin mamma.
För Los Pepes var det enkelt.
De hade all gatuspaning de behövde.
Om de fick höra att någon som Jairo befann sig i ett visst område,
så frågade de folk tills de hittade honom.
Men vi fick knacka dörr och prata med folk som inte säger ett skit till polisen.
-Polisen. Öppna. -Vad vill ni?
Öppna. Snabba på.
Men Los Pepes hade inga problem.
De kunde övertala folk.
Visst, ibland hade vi tur och kunde gripa någon,
men det var sällan den vi letade efter.
-Ska jag döda dig inför din mamma? -Rör henne inte!
Lugn, mamma, lugn.
Det gick trögt.
Om ni inte samarbetar hittar vi inte er son.
Men jag vet inte var han är. Jag märkte inget.
Har ni några fiender i området?
Jag vet inte. Det var mitt fel att han var här.
-Han skulle komma hit... -Det är för sent. De har honom redan.
Vi får bekräftelsen om Jairo, Martinez beordrar razzian...
Och?
Hur kunde Los Pepes hinna hit först?
Han kanske var förföljd.
Eller så pratade han så mycket att någon annan hörde det.
Är det allt du har att säga?
Ja.
Om du undrar, så kolla upp det.
"Kolla upp det"? Visst.
Ingen kollade upp det. Varför skulle de göra det?
Pablos gäng hittades döda överallt i Medellín
och Jairo blev det senaste offret.
Terrorn som Pablo hade spritt i landet
slog äntligen tillbaka tio gånger om. Los Pepes metod fungerade.
Och gissa om det störde Escobar.
VI FÖRSVARAR FOLKET
-Vad har du önskat dig av jultomten? -Ett spel. Jokerspelet.
Tror du att du får det?
Pappa! Får jag Jokerspelet av tomten?
Pappa! Pappa!
Pablo, min älskling.
Jultomten ger dig allt du vill ha, som vanligt.
En jul utan Jesus.
Pablo.
Jag vill gå på adventsmässan i morgon med barnen.
Nej, ingen får lämna huset.
Barnen vill nog se alla ljusen.
Barnen stannar här, och du med.
Minns du första gången du såg fyrverkerierna?
Säg åt din mamma att hon inte får åka till Medellín.
Det är bäst att vi stannar här.
-Jag har inte varit i kyrkan på en månad. -Gud hör nog dina böner här med.
Don Pablo.
Chefen, de har dödat tre till av våra män. De hittade Jairo död bredvid floden.
Det är Baccarat-kristall.
Tack.
-Det här är också Baccarat-kristall. -Känn vad tungt det är.
Det känns att det är från Baccarat. Det här är från Lloredas, va?
Hur går det, min kära?
Titta vad familjen Lloreda har gett oss.
Det är två.
De har alltid behandlat oss väl...
NY DÖDSPATRULL I MEDELLÍN "LOS PEPES"
Hur tillfredsställande det än känns så gillar jag inte skyltarna.
De väcker för mycket uppmärksamhet.
Vårt mål är att eliminera Escobar så effektivt och diskret som möjligt.
Visst.
Inga fler uttalanden, manifest eller brev till pressen.
Hur gör vi med Miami?
Vi drar ut på tiden. Låt honom tro att han fortfarande har kontroll...
...tills vi tar den ifrån honom.
-Nya uppgifter från ambassaden. -Tack.
Har Centra Spike gett oss nåt i julklapp?
Blackie har fått samtal från Envigado.
Tänk att den jäveln har en flickvän.
Jag ger det till Martinez. Det ska väl godkännas.
Ja, visst. Okej.
-Vad vill du, Peña? -Jag har nyheter.
-Blackie. -Det här verkar ju gå bra, Javier.
Han har en flickvän, hon är gravid. De kollar upp det nu.
Det kan ta ett tag. Blackie kommer att dyka upp.
Det är fixat.
Jag visste inte hur Los Pepes kunde ligga före oss. Inte än.
Men om Search Bloc skulle kunna påverka jakten på Pablo
måste vi jobba bättre och snabbare.
Blackie har haft en flickvän i Envigado ett bra tag.
Enligt Centra Spike bör hon finnas någonstans i det här området.
-Jaha. Och hur är det relevant? -Hon är gravid.
Jag vet att upplysningarna måste bekräftas,
men jag känner på mig att Blackie kommer att dyka upp.
Los Pepes ligger steget före oss, fler sicarios kommer att dö.
Nu kan vi komma åt Blackie först,
ta in honom och förhöra honom.
Vi skulle kunna spärra av området. Ingen får komma in eller ut.
Vi letar igenom alla hus.
Det låter bra.
Carmelita, snälla hjälp mig.
Sluta bråka med mig.
Jag ska säga två saker. För det första: Ta det lugnt.
Allt påverkar dig och barnet. För det andra: Ta emot pengarna.
Jag skaffar mer. Det är inte till dig eller mig, utan till barnet.
Fattar du inte? Jag vill inte ha dina pengar.
Jag vill att du stannar hos mig och barnet.
Var inte så dum. Vi behöver pengarna.
-Lyssna på din pappa. -Vad är det med henne?
Hon är envis.
-Vänta... -Hej.
Vad händer?
Martinez gav oss klartecken att leta efter Blackie.
-Det är väl bra? -Ja. Visst.
Ett jävla julmirakel.
Post tre är på plats.
Ja, señor, vi är där om fem minuter.
Vänta, Javier.
Vi går in. Kom.
Ja. Vi har precis kommit hit.
Okej, vi åker.
Det var Berna. Gatorna är fulla med poliser.
Jakten är över. Vi sticker härifrån.
-Vad har hänt? -Inget.
Det är ett polisuppdrag. Är allt okej?
Släpp igenom honom.
Håll er lugna. Göm era vapen under tiden.
Släpp igenom honom.
Hur kan jag stå till tjänst?
God kväll, mina herrar. Får jag be om legitimation?
Visst.
Duger det här?
Kliv ur bilen och håll händerna så att jag kan se dem.
Snabba på.
Kom hit.
-Vi har en situation vid vägspärr 20. -Vadå?
-Beväpnade män försöker ta sig igenom. -Vid vägspärr 20?
-Alla enheter till vägspärr 20. -Det är uppfattat.
Alla enheter till vägspärr 20.
-Vad är det? -Det har hänt något vid en vägspärr.
Älskling, du måste ta pengarna.
Blackie! Blackie. Polisen är här.
Ta hand om barnet! Sköt om dig, Carmelita!
Vi är båda på samma sida. Vad är problemet?
Stå kvar! Håll händerna så att jag kan se dem!
Ta det lugnt.
Vill du se mitt ID-kort?
Ta fram det långsamt.
Varför siktar du på mig, din jävel?
Gör mig en tjänst.
Flytta på bilarna. Vi leker inte tjuv och polis här.
Vad fan är det här?
Hallå där!
Håll er lugna!
Lägg ner vapnet!
-Gör det själv! -Señor.
Sänk vapnet.
-Lägg undan pistolen, för fan! -Lugna dig.
Vilka tuffingar! Bravo!
Bravo!
Bravo. Ja, vi vet. Alla vill ha tag i Escobar,
men låt oss sköta det.
Ska vi döda varandra vid en vägspärr?
Ner med pistolen. Ner med den. Ner med den.
De här drömmarna tror att de hjälper till.
-Hur är det? Är du okej? -Ja.
Okej. Då åker vi hem levande.
-Okej? -Okej.
-Låt dem passera. -Okej.
Tack.
Jag försöker undvika ett blodbad.
-Vad hände? Är allt okej? -Ja, señor.
Señorita, du måste samarbeta.
Berätta var Blackie är.
Jag har inte sett honom.
Var inte rädd. Vi är inte ute efter dig, utan din pojkvän - Blackie.
Señor, jag vet inte var han är.
Den jäveln har inte varit här på länge.
Jag har ju sagt att jag inte vet var han är.
Så gå härifrån.
De var åtta, kanske tio.
Hur kunde han ta ditt vapen?
Jag vet inte, han bara tog det. Förlåt.
Nästa gång kan du lika gärna skjuta dig själv.
Det är lättare.
Så när tänkte du berätta om din nye vän Carlos Castaño?
Han är inte min vän, men vi har ett gemensamt intresse.
-Jag hoppas att du vet vad du gör. -Oroa dig inte. Det påverkar inte dig.
-Det är inte mig jag är orolig för. -Jag klarar mig.
Du ska inte ha med sådana typer att göra.
De gör det de gör, med eller utan mig.
Nu är jag åtminstone på insidan och kan kontrollera det.
-Se till att det inte går för långt. -Var inte det där för långt?
De goda blir hotade med pistoler
-och de onda kommer undan. -Vilka är "de goda"? Är det vi?
Herr president, jag såg vad bröderna Castaño gjorde i djungeln mot FARC.
Deras krigsmetod är mord. Det här är bara början,
och det kommer att bli ännu värre.
Överste, jag förstår er oro.
De brukar kämpa mot gerillan,
men nu kämpar de mot knarklangarna.
Kabinettet diskuterar den bästa metoden att ta itu med Los Pepes.
Señor, jag vill be er om tillåtelse att försöka få tag i dem.
Nej. Det bästa vi kan göra för vårt land är att gripa Escobar.
Det är det vi måste fokusera på.
Det är vår prioritet.
Jag förstår. Tack så mycket, señor.
Los Pepes kanske verkade ha övertaget, men Escobar hade sina knep.
Minns ni att jag sa att Ricardo Prisco var legitimerad läkare? Det var han.
Därför hade han privilegier på nästan alla sjukhus i Medellín.
Även det där Los Pepes-medlemmen han skjutit låg intagen.
Tyvärr hade han oturen att dr Prisco kom på besök.
Vi ska titta på din skada.
Mycket bra.
Det här kommer att göra ont. Säg vem du jobbar åt.
Bröderna Castaño.
Vad har fått dem att lämna djungeln?
Det måste vara pengar.
Mer pengar än vad Judy Moncada kan få tag på.
Pablo...
Vi behöver inte fler problem just nu.
Cali-kartellen tror att de är oåtkomliga. Vi måste agera.
Gå.
Maria?
Carlos, du skrämde mig.
Tata, du måste göra det nu. Pablo har blivit galen.
Det han planerar får konsekvenser.
Du måste ta barnen och lämna honom.
Nej, Carlos.
Tata, lyssna på mig.
Los Pepes skyr inga medel.
Uppvisningarna, skyltarna.
De ger sig inte förrän han är död.
Jag vet, Carlos. Det har jag vetat länge.
Vet du vad jag tänker på? Att det här är sista gången...
...sista gången som jag ser min mans ansikte.
Sista gången han håller om mig.
Sista gången jag ser honom leka med barnen.
Sedan försöker jag förtränga tanken.
Och nu, då?
Vart jag än tar vägen så kommer jag alltid att vara Pablo Escobars fru.
Mina barn kommer alltid att vara Pablo Escobars barn.
Även om vi lever i exil med honom.
Men utan honom?
Nej.
Okej.
Så här gör vi:
Om vi pratar med honom kanske han kan tänka sig att lämna oss.
Jag har haft ett bra liv.
Hade du kunnat drömma om att ha allt det här?
När min systerdotter var liten trodde hon inte att den här dagen skulle komma.
Hon var mager.
-Hon hade glasögon och tandställning. -Ja.
När hon var 12 år trodde hon att livet var slut.
Jag sa åt henne att vänta och ha tålamod.
En dag skulle skönheten på utsidan spegla den på insidan.
Du har aldrig varit vackrare än i kväll.
Skål för familjen,
och för Marta och Diego. Skål!
Vänta!
Mamma! Pappa! Pappa!
-Här är jag! -Mamma!
Den där mannen...
...saknar anständighet.
Att angripa min familj så här...
Min dotter...
...på hennes bröllop.
Endast en galning skulle göra det.
Ett odjur, en livsfarlig galning.
Han ska dö.
Inte nästa år, utan nu.
Döda dem allihop.
Inte bara hans advokater, revisorer och bankirer.
Jag vill att ni dödar hans sekreterare.
Alla som har lyft ett finger för att hjälpa den mannen.
De ska dö!
Alla som har satt ett frimärke på ett kuvert i hans namn ska dö!
Leta upp alla som har tagit honom i hand och döda dem också!
Den jäveln.
Från och med nu ska vi vara hänsynslösa.
Gilberto?
Gilberto, Miguel och Pacho överlevde.
Det var allt, Quica.
Tack, chefen.
Pablo?
Jag är orolig för Tata.
Hon borde få resa bort. Då blir hon tryggare.
Det du gör kommer att få konsekvenser.
Det är ju därför de är här.
De är tryggare hos mig.
-Cali kommer att vilja hämnas... -Jag vet vilka mina fiender är, Carlos.
-Och jag kan besegra dem alla. -Jag vet.
Men om Tata och barnen lämnar landet kan du kriga obehindrat.
Får jag fråga dig en sak?
Varför är du här?
För Tatas skull.
Eller hur?
För att muntra upp henne.
För att hjälpa henne att stå ut med det liv vi tvingas leva.
Har du gjort det?
Min syster är livrädd, och du märker det inte...
Din syster är mycket tuffare än du tror.
Min fru... och mina barn...
...stannar hos mig.
Hej.
Såg du det här?
Rapporter om ett bombdåd i Cali i går kväll.
Gilberto Rodríguez dotters bröllop?
Det finns bara en person i Colombia som skulle ge sig på honom.
Ja, Pablo Escobar.
Han måste ha haft en jäkligt bra anledning.
Jag vill flytta en del resurser från Medellín till Cali.
-Vi måste fokusera på Medellín. -Cali smugglar för miljarder.
-Om de får fria händer... -Du har inte fel.
Men du tänker för logiskt.
Fokusera på det vi håller på med.
Det viktigaste just nu är Pablo Escobar.
Visst. Escobar.
Vi ses på festen i kväll.
Vi kan behöva några timmars paus från den här skiten.
Då ses vi där.
Manuel!
Señora.
Kör mig till mässan.
-Chefen sa att vi inte fick. -Pablo oroar sig för mycket.
Dessutom jobbar du åt mig.
Fader vår som är i himlen, helgat varde Ditt namn.
Tillkomme Ditt rike, ske Din vilja. Så som i himlen, så ock på jorden.
Vårt dagliga bröd giv oss i dag, och förlåt oss våra skulder,
såsom ock vi förlåta dem oss skyldiga äro.
Välkommen, herr president.
Välkommen, frun.
Ja, Bogotá är fint. Mer likt USA än jag trodde,
men väldigt kallt.
-Trevligt att träffas. -Tack.
Det är skamligt att vi bara ser på medan en grupp legosoldater
sprider sin version av pervers rättvisa.
Det är en skam för oss alla.
-Även för presidenten. -Särskilt för presidenten.
Om han fortsätter låta Los Pepes göra grovjobbet,
som är hans ansvar...
...kommer Colombia aldrig att förlåta honom.
GOD JUL
Herr president.
Trevlig fest, ambassadören.
Och tänk att vi kan låtsas att vi alla är vänner.
Utrikesdepartementet skriver gästlistan, inte jag.
Det ska bli kul att berätta att han vill att vi ska legalisera droger.
Han tycker att jag ska fördöma Los Pepes.
De är kriminella. Vad de gör kan inte tolereras.
Även om man uppskattar resultatet.
Herr president. Jag snackar inte skit. Det kanske har skadat min karriär.
Ja, Los Pepes är vidriga.
De kommer åt Escobar.
Det är huvudsaken just nu.
Om jag fördömer dem måste jag bevaka dem.
Inom politik och krig handlar allt om tajming.
Se hur de utvecklas, hur deras handlingar tas emot.
Och fram till dess, låtsas att de inte finns?
Vi kan, om ni kan.
Vad gör du? Ta nåt att dricka.
Tack. Då slipper jag gå till baren.
Kalla det samarbete mellan avdelningarna.
Det var ett skämt. Och det är kul.
Skål. Var kommer du ifrån, Bill?
Från Oregon.
Du var väl i Afghanistan?
Jag skulle kunna säga det, men då måste jag...
Kul.
Jag känner Bill Haler. Han var vår man i Afghanistan.
Ja, just det. Vi kallade honom DEA-Bill.
Jag gillade honom. Han höll sig i skinnet.
Som du säkert vet,
så bad jag att få flytta resurser till några nya aktörer
i smugglingsvärlden. En grupp i Cali.
-Vi ska väl inte prata jobb? -Min begäran avslogs.
-Vi har ju nyss träffats. -Så jag pratade med DEA-Bill.
-Han är i Washington nu. -Jaså.
Han säger att vägspärren arrangerades av CIA.
Något om en pågående operation.
Han sa faktiskt: "Det låter som CIA-Bill."
Jag struntar i vad ni gör med kommunisterna och paramilitärerna,
men när era pågående operationer involverar knarksmugglare,
då är ni på mitt område.
Var har ni varit?
-I kyrkan. -Det är farligt.
Och jag sa att det skulle gå bra.
Hur kan du riskera barnens liv?
Ingen här är i fara.
Jag är förvånad, Pablo. Hon har alltid varit orolig, men du?
-Tala inte så till min man. -Jag talar till honom hur jag vill.
Jag förstår inte varför alla...
Ta Tata och barnen! Du täcker min mamma!
Juan Pablo! Sätt på dig jackan!
Kom, Manuela. Vi åker, Pablo!
Kom! Spring!
Skynda er!
Pablo!
Ut med er!
Carlos, kom!
Spring, Limón, spring!
Vi måste ut!
-Kom, Tata. -Sätt honom i bilen.
-Skynda er! Vi åker! -Skynda er!
Ge mig flickan.
Hoppa in, Tata.
Kolla på den sidan.
Fort!
De är inne i huset! Kom! Kom!
-Lugn. -Sitt still.
Carlos!
Kom, chefen, vi åker!
Pablo!
Carlos!
-Nej! -Pablo!
Kom!
Chefen, kom!
Vi åker, chefen!
Kom!
Vi åker!
Los Pepes...
Cali-kartellen, Judy Moncada,
bröderna Castaño, regeringen, alla gringos.
Låt de jävlarna komma.
Vi ska vara beredda på krig, ett jävla blodbad.
Vi ska kämpa hårdare än vi någonsin har gjort.
Ja, chefen.
Du skaffar mat och du skaffar ved.
Den som gjorde det här ska aldrig komma i närheten av oss igen.
Jag lovar dig.
Pappa, hur ska jultomten kunna hitta oss?
Jultomten...
Jultomten kommer alltid att hitta ditt goda och snälla hjärta.
Var du än är i världen.
Chefen, veden är blöt. Den går inte att tända på.
Åk till Envigado och skaffa mat och ved.
-Genast, chefen. -Ingen får se dig.
Jag vet.
Det här är allt jag hittade.
-Har vi något att öppna dem med? -Jag ska leta.
Det här kom precis.
Det börjar bli allvar, Peña.
Mamma, jag fryser.
Hon är kall.
Ta på dig den här.
Du och barnen... måste lämna Colombia.
När ni är i säkerhet kan jag göra det som är bäst för oss.
Det tar inte lång tid.
Snart är vi tillsammans igen.
För evigt.