Původní seriál Netflix
Tato dramatizace je inspirovaná skutečností.
Některé scény, postavy, jména, firmy, lokace a události jsou fikcí
pro dramatické účely.
Dobré ráno.
Dobré ráno, mami.
- Zase mě kousla tvoje kočka. - Vzals mi tužky.
- Nehádejte se. - Ale on mi vzal tužky.
- Vymejšlí si. - Nechte toho.
- Co se stalo. - Jdeme, zlato. Kolik je hodin?
- 6:40. - Bože, zase jdu pozdě.
Nezapomeň se zeptat bráchy na to, o čem jsme mluvili.
- Řekni mu, že škola začíná příští týden. - Jo, zeptám se ho.
Musím koupit učebnice a tak.
Říkal jsem, zeptám se ho, jo?
A ještě sis nezavázala boty. Tak jak jsem tě to učil.
Králičí ouško, pak kolem stromu a...?
Pak šup do díry.
To byla pořádná rána.
Když chlápkovi ohrozíte rodinu, zjistíte, co v sobě má.
Pablo Escobar v sobě měl vztek, pomstu a teror.
Když na svý nepřátele v Cali nemohl zakleknout přímo,
zaútočil na jejich milovaný legitimní podnikání,
který nemohli schovat: jejich řetězec drogérií a lékáren.
Vyhazoval je do povětří spolu se všema nešťastníkama, co zrovna byli kolem.
Byly to desítky bomb.
Celou Bogotu tím znervózněl a kolumbijskou vládu varoval.
Dál ignorujte Los Pepes, odmítejte brát na vědomí jejich zločiny a jste další.
LUIS LONDOÑO WHITE ÚNOSCE VE SLUŽBÁCH PABLA ESCOBARA
Ale teror plodí další teror
a Los Pepes zareagovali svým vyhraněným stylem.
Jejich výstavkám jsme dali jméno.
- Posaď ho sem. - Kolumbijský folklor.
Tady.
Jak už jsem říkal: to nevymyslíš.
A proč tohle všechno? Vzkaz od psychopatů...
Ať zajdeš jak chceš daleko...
Koukej na toho škaredýho zmrda.
...my půjdeme ještě o krok dál.
Oficiálně se otevřely brány pekla.
Raz... dva... a tři.
A všichni se strkali, aby se dostali ven z ohně.
Nebo naopak do něj.
Tahle rodina je to jediné, na čem mi záleží.
- Ale to kvůli tobě... - Kvůli mně? Já, prosím?
- Nechci odjet, Tato. - Ale je to tvoje vina.
Kdybys poslouchala Pabla, můj bratr by byl ještě naživu.
Protože zrovna ty ho tak báječně posloucháš.
V jednom kuse ho kritizuje, zpochybňuješ, děláš si starosti.
Tato.
Nikdy bych svou rodinu neohrozila.
Řekni jí to, Pablo
Řekni jí, že to není moje chyba.
- Já vím, mami. - Není to moje chyba. Řekni jí to.
Není to tvoje chyba. Já vím.
Všechno je v pořádku, mami.
Nebyla to tvoje chyba.
Hele, tolik usměvavejch tvářiček.
Nechtěli jsme tě znepokojovat, Judy.
To jste moc ohleduplný. Tak proto mi nikdo nezavolal?
Protože tahle laboratoř patří Moncadovým.
Takže když jste ji obsadili, měli jste mi dát vědět.
- To nám nebylo jasný. - Teď ti to vyjasňuju, Carlosi.
- Co uděláme s tímhle? - Ten kokain jde do Cali.
To je můj kokain.
Hele Judy, my jsme se rozhodli, že v Medellínu se nepohne ani kilo koksu,
dokud Pablo Escobar nebude mrtvý.
To je naše strategie. Udusit ho.
Ale ne, to je strategie Kartelu z Cali.
Vydělávat víc, zatímco my umíráme hlady.
- Víte, že se jim nedá věřit? - Ne. Ani jim, ani nikomu.
My prostě nevěříme překupníkům drog.
Neberme si to osobně, Carlosi. Dobře?
Všichni potřebujeme spojence.
Chcete, pane?
Jedeme!
Pane?
Jste v pořádku?
- Končím spolupráci. - Co se vám nelíbilo?
Tak za prvé zabíjení nevinnejch civilistů.
Jestli jsou vinní nebo nevinní nerozhoduju já.
Od toho jsou velebníčci, ne?
Castañové jsou čím dál šílenější. To nebylo součástí plánu.
Ale funguje to.
Ne, když vám přestanu dávat informace.
Abyste by klidnější, já jsem na vaší straně.
Mně se taky nelíbí, co se děje.
Medellín je můj domov a mám ho moc rád.
Pokud jde o metody bratří Castañů...
Díky těmhle metodám se Pablovi lidi schovávají jako krysy.
Včetně toho zkurvenýho advokáta Fernanda Duquea.
Naši kluci do něj vyprázdnili zásobník takhle zblízka.
A věřil byste tomu, že ho ani jednou netrefili, toho zmrda?
Pomožte mi ho najít.
Je to Pablův mluvčí a jeho spojka na vládu.
Chceme tuhle krysu vykouřit.
Tak se dostaneme k Pablovi a tohle šílenství skončí, Peño.
Říkala jsem ti, musíš...
Co to děláš? Musíš přinést cestovní pasy.
Juliano... pokoušejí se mě zabít. Musíme odsud vypadnout.
Já myslím, že vypadnout musíš leda ty.
Můžu aspoň vidět Simona?
- Kde... Simone! - Přestaň, Fernando!
Simon je ve škole.
Kromě toho tenhle týden nejsi na řadě. Tak, prosím tě... jdi.
- Jak se daří? - Jak je.
- Čau, Ando! - Čau!
Kde je máma? Proč máš její auto?
Nastupuj.
Ahoj, potřeboval bych prověřit tohle jméno.
- OK. - Najdi mi ho.
Dobře. Vypadáš unaveně.
Dále.
Sedni si, synku.
Takže tě přeřazujeme z Holguínu...
a půjdeš do nového útvaru zpravodajství založeného před pár měsíci.
Bude ti tam dobře.
Posíláš mě do kanceláře kvůli jedný chybě?
Ještě něco?
Podle rozkazu, plukovníku.
Jak se máš, tati?
A ty?
- Na jak dlouho tam jedeme? - Na krátko.
Jenom, abych tady stihl dát něco do pořádku.
Pamatuješ si, jak jsme jeli do Spojených států?
Bude to dobrodružství jako tehdy.
Je tam Disney World?
Myslím, že ne.
Poslouchejte mámu a babičku, jo?
Udělal jsem rezervace navíc, aby nikdo nevěděl, v jakým jste letadle.
Mluvil jsem s Fernandem a je to úplně legální.
Máte naprostý právo odjet ze země a vrátit se.
- Je to jako normální výlet. - Normální výlet?
Přiznej se. Lituješ toho?
Že sis mě vzala, nebo co?
Ani na chvilku.
Můžou nás oddělit...
ale nikdy nás nezničí.
Jdi.
Králíček. Pojď ke mně.
Já se ti o něj postarám, jo?
Dej mi pusu.
Pablo měl pravdu. Vláda jeho rodině nemohla zabránit v odjezdu.
Ale jestli si pamatujete, Avianca s ním neměla ty nejlepší zkušenosti.
Takže si dali práci, aby všichni věděli,
že Escobarovi se snaží frnknout z kurníku.
Víme, že Escobar koupil pro svou rodinu letenky
na osm různých letů z Bogoty.
Do destinací od Barcelony až po Toronto.
Pane prezidente, tomu musíme zabránit.
Potřebujeme jeho rodinu udržet ve hře. Jestli je pustíme z Kolumbie,
ztratíme výhodu v lovu na Escobara.
Právně nemáme, jak jim v odletu ze země zabránit.
Ale zákulisním nátlakem
zařídíme, aby je odmítli po příletu.
Když zůstanou v Kolumbii, bude mít starosti o jejich bezpečnost.
Je větší šance, že je bude kontaktovat po telefonu... že udělá chyby.
Protože je větší šance, že padnou za oběť Los Pepes.
Pane prezidente, jestli se rodina dostane někam do bezpečí, kdo ví, co přijde.
Možná se Escobar vzdá, možná půjde do války.
Rodina je výhoda. Musíme ji využít.
Souhlasím.
Chci s nimi jednoho z našich lidí, aby nás informoval, zasahoval
a zjistil, kam jedou. A držel se jich.
- Murphy. - Tady Messinová.
Vezměte si pas a jeďte na letiště v Bogotě.
Kam?
Escobarovi se snaží uprchnout ze země. Leťte s nimi.
- Jo. Kdy? - Teď. Až je najdete, ozvěte se.
- A Murphy, udržte to pod pokličkou. - Ano, madam.
Kdo to byl?
Messinová.
- Kam jdeš? - Ven.
- S pasem? - Jo.
- To je všechno, co mi řekneš? - Jo.
- Potřebuju koupit letenky. - Na jaký let, pane?
Takže Madrid, Londýn...
Tady Murphy. Dejte mi Messinovou.
- Messinová. - To jsem já. Letí do Frankfurtu.
Německo. Do háje.
Ano, pane ministře zahraničí, ale nejde o nějakýho pasáka z Turecka,
co chce v Berlíně řídit taxíka. Jde o rodinu Pabla Escobara.
Ne, žádné trestné činy nespáchali.
Kvůli událostem poměrně nedávné minulosti
mělo Německo snad ty nejměkčí imigrační normy v Evropě.
Kdo měl puls, toho tam pustili.
Jo, možná dobrá věc pro lidstvo
a rozhodně dobrá věc pro Escobarovi.
Pro nás hodně blbá.
Seržante. Hlásí se podporučík Hugo Martínez.
Plukovníkův syn.
Prý máte trochu technické vzdělání.
Měl jsem pár předmětů okolo elektrotechniky.
A u rodičů jsem postavil radiostanici.
Fajn. Co víte o rádiovém zaměřování?
Jen základní principy.
Základní principy.
Tak fajn.
Rozhlédněte se tu. Zítra odpoledne máme výjezd.
A nebojte se.
Na rozdíl od Carlose Castañi vás tohle neodzbrojí.
Co to je? Umrzneme tu k smrti.
To je Bogotá. Co čekáš?
Hej! Co to do prdele je? Jak to, že nemakáte?
Koukejte makat. Neplatím vám bonbónama.
- Dobře. - Podej mi telefon.
Udělejte pár bomb. Čekáte na pozvánku do práce, nebo co?
Dělej, chlape! Ty taky makej!
A nekuřte mi u střelnýho prachu.
Haló, šéfe. Právě jsem se vrátil z letiště.
Doña Tata, děti i paní Maria jsou v letadle, šéfe.
Díky, Panenko Marie.
Jediný, na čem záleží. Už letí.
Ještě jedna věc.
Pořádně jsme to nahulili do těch drogérií.
Řekněte, můžeme jet domů, nebo...
Ne. Zůstaňte. Ještě jsme neskončili.
Potřebuju vás tady.
Podle rozkazu, šéfe.
Díky, Blackie.
Zjisti mi, kolik... kolik hodin je v Německu.
Jak rozkazujete, šéfe.
Šéfe!
Mám stopu tvého člověka. Asi před hodinou.
Kreditní karta na jméno Fernando Duque. Použitá dvakrát, restaurace.
Tady a tady, pár ulic od sebe.
A podívej. Projel jsem ho databází kolumbijské policie.
Trestní oznámení z dnešního rána. Hledá ho policie.
- Za co? - Únos a krádež auta.
Podala ho jeho bývalka. Modré Volvo.
Zdrhá. A vzal s sebou dítě.
Je mu čtrnáct. Do prdele.
Peño.
Víte něco o našem kamarádovi?
Už jste ho našli?
- Peño? - Ještě ne.
- Messinová. - Zdar, šéfová.
Myslím, že Fernando Duque je na útěku. Má s sebou svoje dítě.
Bojí se, možná se vzdá výsady advokáta a bude spolupracovat.
Jo, to mě napadlo. Mám...
Mám tušení, kam se zašil.
Jestli přeběhne k nám, dostaneme ho ze země?
- Když bude spolupracovat, jo, zvážíme to. - Fajn.
- A Peño. - No?
Kde se tohle vzalo?
Můj informátor zná holku, za kterou chodí. Spadlo mi to do klína.
- Tak do toho. - Jo, šéfová.
Tak co, Peño?
Jdem na pivko, nebo co?
Jindy, kámo.
Tak zejtra.
OK.
Ne, ne. Co to děláš, Simone?
Nech to. Poslouchám zprávy.
Co tu děláme?
Říkal jsem ti, jedeme na výlet.
A co se děje? Kde je máma?
Simone... klid. S mámou už jsem mluvil.
Dostal ses do problémů, viď?
To proto, že pracuješ pro Pabla Escobara.
Kvůli tomu to je.
Jsi jeho právník.
Co teď budeme dělat?
Mám plán. Klid.
Nemáš plán, tati. Jseš hajzl. Zkurvenej zloděj.
Říkal jsi „hajzl“? „Zloděj“?
Jsem advokát. Jsem dobrý advokát.
Všechny peníze, co rodina má, jsou protože jsem dobrý advokát.
- Dělám svou práci. - Chci zavolat mámě.
Zavolat mámě chceš?
Chceš zavolat mámě, nebo se budeš chovat jako chlap.
Budeš posera a zavoláš mámě? Výborný nápad.
Zavoláme jí, ať nám řekne, kde se vzaly všechny ty peníze na hračky.
Máš pokoj plný hraček. Kde myslíš, že se vzaly?
Nestěžoval sis o Vánocích a o narozeninách,
nebo když jsem ti koupil motorku.
A teď si budeš stěžovat. Fajn. Je konec.
Je konec! Teď mě zabijou a je konec.
Promiň... Simone.
To jsem říct nechtěl.
Promiň mi to.
Všechno bude v pořádku. Promiň.
Byl to infarkt nebo co?
Omdlel jste, Pablo.
Kolik berete těchhle?
Hrozně mě bolí hlava.
Ty prášky jsou špatný, Pablo.
Neměl byste si dávat do těla tolik sraček.
Máte lepší... brát tyhle kapky. Jsou to homeopatika.
Tři kapky pod jazyk ráno a dvě večer.
Byl jsi v Disney Worldu?
Nebyl.
Je to krása.
Dobře zorganizované. Krásně čisté.
Co mám za nemoc, Ricardo?
Stres.
Stres je nebezpečný.
Jak to jde s hulením?
Nekouřím moc.
První člověk, co kouřil marihuanu, byl čínský císař.
Tu rostlinu pálil, protože ho přitahovala její vůně.
Ale když ten kouř vdechl, zjevil se mu modrý pták.
A ten pták mu poradil, aby se pustil do invaze do okolních říší.
A to taky udělal.
No jo.
S váma až do smrti, done Pablo.
Děkuju.
Rád bych tu zůstal a dal na vás pozor.
Tak dobře. Děkuju.
Ukaž, zlato. Pěkně nepřetahuj přes linku.
Tak je to správně.
Dámy a pánové,
budeme rozdávat imigrační kartičky.
Ministerstvo zahraničí nespolupracuje. Získejte čas. Nepusťte je z letiště.
- Jak z něj odejdou, je konec. - Dobře, dobře. Zavolám zase.
Pane, jsem z americké DEA.
Jsou tu cestující, které nemůžete pustit do země.
Slyšel jste o Pablovi Escobarovi? Kokain? To je jeho rodina. Nesmíte je pustit.
Jestli není problém s pasem nebo něco nepašují,
do Německa smějí.
A co kdyby převáželi velké množství cizí měny?
- A tím jste si jistý jak? - Viděl jsem to. Na vlastní oči.
Pracuju pro DEA, sleduju tuhle rodinu, sleduju Escobara
už sakra dlouho. Mají to v té tašce.
- Ve kterém zavazadle? - V té vínové tašce.
- Sprechen Sie Deutsch? - Perdón?
- Mluvíte anglicky? - Ne.
Jsem si stoprocentně jistý. Ta vínová taška.
No do prdele.
- Hello. Pablo Escobar? Familia Escobar? - Sí.
- Mluvíte anglicky? Německy? - Ne.
- Co se děje? - Co je?
Pojďte s námi.
- Co se děje? - Vraťte mi pas.
Upřímně řečeno jsem v té tašce žádné peníze neviděl.
Ty peníze jsou naše.
Ale věděl jsem, že Pablo by svou ženu nikam nepustil bez pořádnýho kapesnýho.
- Pablo, nechtějí nás pustit do Německa. - Ne! To nemůžou.
- Ale dělají to. - Nemůžou...
Poslouchej, Tato, to je ilegální. Neboj se.
Neboj se, protože...
Udělej, co budeš muset, abychom se dostali do Německa. Musím končit.
Nesahej na mě.
- Pojďte, prosím. - Pusťte mě.
Ne, ne!
Fernando Duque.
Javier Peña.
Najít vás mi trvalo den.
Jestli nechcete, aby vás zabili, začněte dělat věci líp.
Prosím... dostaňte mě odsud.
Prosím, dostaňte mě z Kolumbie. Víte, pro koho jsem pracoval?
Ale naše pomoc není zadarmo.
Potřebujeme naprostou spolupráci.
Tati!
Hej, Simone, klid.
Klid. Vrať se dovnitř. Hned jsem nahoře.
Můj syn.... Bojí se.
Nejdřív vás dostanu do Holguínu. Tam budete...
Ne, ne! Zůstáváme tady.
Všude jsou policisté, kteří pracují pro Los Pepes.
Nebo nejlepší by bylo, kdybyste nás vzal do USA, hned.
Budu s vámi spolupracovat. V čem si řeknete.
Budu spolupracovat. Dostaňte nás z Kolumbie.
Dohodnuto?
Dělejte, co řeknu.
Začněte tím, že schováte auto manželky.
Zatímco úřady uplatňovaly veškerej politickej nátlak, co mohly,
aby udržely Escobarovu rodinu ve hře,
Pablo provozoval typicky svou osobitou formu diplomacie.
Nejdřív vytočil německou ambasádu v Bogotě.
Haló, německá ambasáda.
V první řadě zabiju každýho německýho zmrda, co žije v Kolumbii.
Potom šoupnu bomby do Frankfurtu, Mnichova...
Pak pohrozil, že vyhodí do povětří pár letadel Lufthansy.
Nacpu vám bomby do prdele, vy zmrdi zkurvený.
Nacisti, rasisti, zkurvysyni, všechny vás zabiju. Slyšíte?
Všechny vás zabiju.
Pak vytočil prezidenta Gaviriu.
Ten to nezvedl.
Protože už byl na drátě s německým velvyslancem.
A pak Pablo udělal, co ještě nikdy v životě neudělal.
Vytočil policajta a požádal ho o pomoc.
Ne jen tak nějakýho policajta, toho nejvyššího v zemi:
generálního prokurátora de Greiffa.
Vy jste mi jednou říkal, že mám stejný práva, jako každý občan Kolumbie.
Představuju si, že to platí i pro mou rodinu, ne?
Vláda neudělala nic, aby zastavila Los Pepes,
ty teroristy, co napadli mou rodinu a povraždili moje společníky.
Takhle kolumbijská vláda zaručuje stejný práva všem občanům?
Prezident se snaží zabránit vstupu mojí rodiny do Německa
a vy s tím nic neděláte.
Ten člověk chce vydat mou rodinu
na milost Los Pepes a moje děti použít jako návnadu.
A vy, co se tváříte jako zásadovej člověk, s tím neděláte nic.
Je tam hodně interference.
Ano. Medellín má moc elektrického a telefonního vedení a antén.
- Asi proto. - Jakou máme úspěšnost?
Ještě jsme nenašli žádný signál.
Ani jeden?
Ani jeden.
Zkusíme tohle, Moralesi.
Začneme oba tady: L9,329.
Je to tam.
Mluvil jsem se svým kontaktem na policii. Že neuhodnete, kdo schovává advokáta.
Nikdo jinej než ten parchant Peña. Co vy na to?
Kdo je tvůj kontakt?
Není důležitý, kdo to je. Důležitý je, že mu důvěřuju.
A víte, co je na tom nejhorší?
Že Peñovi už nemůžeme věřit.
Tak to ho bude potřeba odbouchnout.
Ne.
Nemůžeme zabíjet agenty DEA.
Ne? A pročpak?
Já bych ho klidně hodil krokodýlům.
Berno, hele...
Domluv si schůzku s Peñou, normální, jako před tím.
My se postaráme.
Agente Peño.
Nemyslím, že don Berna dneska dorazí.
O co tu jde?
Jen kamarádskej pokec.
Znervózňuješ hodně nebezpečný lidi, Javiere.
Což mě dává do nepříjemný pozice, protože...
jsem to byl já, kdo jim navrhl, aby tě kontaktovali.
Nevím, kolik toho víš o tom, co já dělám,
ale pochop:
Mám na paměti naše dlouhodobý národní zájmy.
To je můj rajón.
Pro dnešek to znamená zajistit, aby to byli ti správní,
kdo zůstanou na nohou, až Escobar dostane svou kulku.
Takže kvůli strejčkovi Samovi.
Nekomplikuj to.
Tyhle chlápci jsou náchylný k emocionálním rozhodnutím.
Což může vést k totálním volovinám, jako... zabití federálního agenta.
Mimochodem našli toho právníka.
I bez tvojí pomoci, takže...
LASKAVÝM PŘISPĚNÍM LOS PEPES
Córdoba se vzpamatuje, budeme mít brankáře.
Leonel Álvarez can bude moct hrát to svoje a jít si s míčem! Jó!
Trujillo! Ty jsi mě kurva sledoval k tomu hotelu?
Jel jsi za mnou k tomu hotelu? Řek jsi to Bermovi?
Pusť mě.
Řekni mi to, parchante.
- Pusť mě. - Co je za problém?
Já vás dojdu. Všechno v pořádku.
Copak, Peño?
Hraješ si na gringa?
Viděl jsi, co udělali synovi?
Kolik rodin si vzal Pablo Escobar, Peño? Víš?
Ty nerozhoduješ, kdo bude žít a kdo umře.
Nebuď debil. Takhle to děláme my.
Vyrozuměl jsem, že se pokoušíte zabránit Escobarově rodině ve vstupu do Německa.
Něco si vyjasníme:
Jestli je chcete podpořit v rámci nějaké dohody, tak to jediné...
Ne, pane prezidente.
Já je nepodporuju. Přišel jsem se přimluvit za ně. A za vás.
Za mě? Jak to?
Vím, že chcete vidět Escobara mrtvého.
A ačkoli s tím nesouhlasím, chápu to.
Ale tohle... tomu nerozumím.
Nejen, že to je špatně.
Ale snižuje to prezidenta Kolumbie na stejnou úroveň jako komando smrti.
Zavolejte německému kancléři. Řekněte mu, ať tam rodinu pustí.
Paní Escobarová, musím vám sdělit, že váš vstup do Německa byl zamítnut.
Já znám svoje práva, pane. Ale vy to nechápete.
Moje děti jsou v nebezpečí. Pošlete mě jinam než do Kolumbie.
Řekněte mu, že děti jsou nezletilé. Že jenom chceme žít v míru.
Jenom chceme žít...
Řekněte mu, že děti jsou nezletilé, že...
Že jenom chceme žít v míru.
Vemte děti a svoje věci.
Prosím.
Vyhodí nás ze země, ale prachy si nechají.
Co to je? Proč s náma zacházíte takhle?
Nejsme žádní kriminálníci.
Jdeme.
S dovolením.
Doufám, že se vám v Německu líbilo.
- Kolik za to chcete? - Dva tisíce pesos.
Děkuju.
Dámy.
Ruce vzhůru! Národní policie!
- DEA! - Na zem!
To je v pořádku, madam, jsme od prokuratury. Pojďte s námi.
Generální prokurátor vám dal ochrannou vazbu.
Klid, všechno v pořádku. Pojďte, budete v bezpečí.
- Jedeme. - Rychle, jedeme!
Co nařizujete, šéfe?
Chci, aby ten buzerantskej prezident věděl, co se stane,
když je člověk na straně těch hajzlů Los Pepes.
Já chci vidět krev.
Chci vidět nebe hořet střelným prachem.
Chci, abyste dali co největší bombu
co nejblíž k prezidentskýmu paláci. Jasný?
Podle rozkazu, šéfe.
Miláčku, jdeme.
Chceš? Ano? Kolik stojí?
Sto pesos.
- Tady. - Díky.
- Jdeme tudy? - Tudy, zlato.
Radši abys byl doktor, až vyrosteš. Tohle stojí peníze.
Eleno, jdeme!
Sto kilo trhaviny C-4.
Jako je v bombě v letadle F-16.
Desítky mrtvejch.
Bezpočet zraněnejch, z toho hodně dětí.
Pablo se k bombě nikdy nepřihlásil.
Nebylo to potřeba.
Eleno?
Eleno!
Zvedněte ho opatrně.
Překlad titulků: Pavel Sláma