EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Serien er inspireret af virkelige begivenheder.
Dog er visse scener, roller, navne, virksomheder, hændelser,
steder og begivenheder opdigtede af hensyn til dramatiseringen.
Godmorgen.
Godmorgen, mor.
-Din kat bed mig igen. -Du tog mine blyanter.
-Hvorfor skændes I? -Fordi han tog mine blyanter.
-Det er noget, hun finder på. -Hold op med at skændes.
-Lad os se. -Kom nu. Hvad er klokken?
-6:40. -Jeg kommer for sent igen.
Husk at bede din bror om det, vi talte om.
-Sig, at skolen begynder i næste uge. -Ja. Jeg skal nok gøre det, okay?
Jeg skal stadig nå at købe bøger og alting.
Jeg sagde, at jeg taler med ham, ikke, skat?
Du har ikke snøret dine sko. Ligesom jeg lærte dig det, ikke?
Der er kaninens øre, og så rundt om træet og...?
Og ned i hullet.
Det lød højt.
Truer man en mands familie, så ser man, hvilket stof han er lavet af.
Pablo Escobar var lavet af vrede, hævntørst og terror.
Han kunne ikke få direkte ram på fjenderne i Cali,
så han gik efter deres bedste legitime forretning.
En, de ikke kunne skjule... Deres højtelskede apoteker.
Og han splittede dem i atomer sammen med alle, der uheldigvis var i nærheden.
Vi taler om masser af bomber.
Han havde hele Bogotá i sin hule hånd, og regeringens opmærksomhed var fanget.
Ignorer Los Pepes, nægt at anerkende deres forbrydelser, og I bliver de næste.
Men terror fører kun til mere terror.
Los Pepes reagerede med deres helt egen slags.
Vi fandt på et navn til deres magtopvisninger.
Han kan sidde der.
Colombiansk folkekunst.
Herovre.
Det er som sagt ikke noget, man kunne digte sig til.
Hvor vil jeg hen med det? Psykopaterne har et budskab:
Uanset hvor du rejser hen...
Se lige den grimme stodder.
...går vi altid et skridt videre.
Porten til helvede stod officielt åben.
En... to... og tre.
Og alle gjorde alt for at komme væk.
Eller rende ind i flammerne.
Familien er det eneste, jeg tænker på.
-Det er dig, der... -Mig? Mig?
-Vi bør ikke rejse. -Det hele er din skyld.
Havde du lyttet til Pablo, var min bror stadig i live.
For det er du selv så god til? At lytte til ham?
Når du altid kritiserer ham, tvivler på ham, bekymrer dig.
Tata.
Jeg ville aldrig bringe familien i fare.
Sig det til hende, Pablo.
Sig, det ikke er min skyld, Pablo.
-Det ved jeg godt. -Det er ikke min skyld. Sig det.
Det er ikke din skyld. Det ved jeg. Det er ikke din skyld.
Det hele skal nok gå, mor.
Det var ikke din skyld.
Se, hvor de smiler.
Du skulle nødig føle dig ilde tilpas, Judy.
Det var pænt af jer. Og derfor ringede I ikke til mig?
Fordi det er et Moncada-laboratorium?
Så jeg ville først høre om det, når vi fik det tilbage igen.
-Det ved vi ikke. -Så ved du det nu.
-Hvad skal vi gøre med alt det der? -Kokainen skal til Cali.
Det er min kokain.
Judy, vi besluttede, at vi ikke flytter ét kilo kokain til Medellín,
før Pablo Escobar er død.
Vores strategi er at kvæle ham.
Er det Cali-kartellets strategi?
At tjene penge, mens vi andre må sulte?
-Du ved, vi ikke kan stole på dem. -Nej, hverken dem eller jer.
Vi stoler ikke på narkosmuglere.
Nu skal det ikke blive for personligt. Vel?
Alle har brug for venner.
Vil du have nogen?
Kom så!
Er du okay?
-Vi er færdige med hinanden. -Hvad er det, der generer dig?
For det første, at vi dræber uskyldige civile.
Jeg bestemmer ikke, om de er uskyldige eller ej.
Det må være op til præsten.
Castaño-brødrene er værre end nogensinde, og det var ikke en del af planen.
Men det virker.
Ikke, hvis jeg ikke giver dig flere oplysninger.
Jeg er jo på din side.
Jeg kan ikke lide det, der sker.
Medellín er mit hjem, som jeg holder meget af.
Hvad angår Castaño-brødrenes metoder...
De får jo Pablos folk til at gemme sig med halen mellem benene.
Også ham kønsvorten af en advokat, Fernando Duque.
Vores folk fyrede et helt arsenal af mod ham.
Er det ikke utroligt, at de ikke ramte én gang?
Du skal hjælpe mig med at finde ham.
Han er Pablos talerør og forbindelse til regeringen.
Den rotte skal udryddes.
Så kan vi få ram på Pablo og sætte en stopper for galskaben.
Jeg har jo sagt det! Du skal...
Hvor skal du hen? Du skal hente passene.
Juliana... De prøver at slå mig ihjel. Vi skal væk herfra.
Det er dig, der skal væk.
Må jeg i det mindste se Simon?
-Hvor er... Simon! -Stop, Fernando.
Simon er i skole.
Det er heller ikke din uge. Så vær sød at gå...
-Hvad sker der? -Hvordan går det?
-Farvel, Anda. -Farvel.
Hvor er mor? Hvorfor har du hendes bil?
Ind med dig.
Du skal lave en søgning på det her navn.
-Okay. -Find ham.
Er du okay? Du ser træt ud.
Kom ind.
Kom bare. Sid ned.
Så du bliver flyttet...
Du bliver flyttet til efterforskningen, der begyndte for nogle måneder siden.
Det skal nok gå godt.
Sender du mig til et kontor, fordi jeg begik en fejl?
Ellers andet?
Javel, oberst.
Hvordan går det, far?
Hvad med dig?
-Hvor længe skal vi være der? -Ikke så længe.
Bare længe nok til, at jeg får styr på et par ting.
Kan du huske, da vi var i USA?
Det bliver et eventyr ligesom dengang.
Er der også Disney World?
Det tror jeg ikke.
Lyt til, hvad din mor og bedstemor siger.
Jeg lavede flere reservationer, så ingen ved, hvilket fly det er.
Jeg talte med Fernando, der siger, det er helt lovligt.
Du har fuld ret til at forlade landet.
-Det er en normal tur. -Normal?
Sig det bare. Fortryder du?
At vi blev gift eller hvad?
Ikke ét sekund.
De kan skille os ad...
...men de kan aldrig knække os.
Gå nu.
Den lille kanin.
Jeg passer på den, okay?
Giv mig et kys.
Pablo havde ret. Regeringen kunne ikke afholde dem fra at rejse.
Men husk også, at han ikke var de bedste venner med Avianca.
Og de sørgede eftertrykkeligt for, at nogen fik besked om,
at familien Escobar ville stikke af.
Vi ved, at Escobar købte billetter til sin familie
på otte fly ud af Bogotá.
Destinationerne er bl.a. Barcelona og Toronto.
Hr. præsident, vi må sørge for, at det ikke sker.
Familien skal blive her. Hvis de forlader Colombia,
svækker det vores jagt på Escobar.
Juridisk set kan vi ikke forhindre dem i at forlade landet.
Vi kan lægge pres på i det skjulte,
så vi forhindrer familien i at blive accepteret af modtagerlandet.
Bliver de her i Colombia, vil han frygte for deres sikkerhed.
Så ringer han til nogen, og så begår han nok... fejl.
For de er meget mere eksponeret for Los Pepes.
Hvis familien kommer i sikkerhed, aner vi ikke, hvad der så kan ske.
Måske overgiver Escobar sig, måske indleder han en krig.
Familien er brikker, som vi skal bruge.
Jeg er enig.
En af dine folk skal opdatere os og være forbindelsesleddet,
der kan sige, hvor de skal hen. Og som holder øje med dem.
-Murphy. -Hej, det er Messina.
Find dit pas og tag i lufthavnen.
Hvor skal jeg hen?
Familien Escobar prøver at forlade landet. Du følger efter dem.
-Ja. Hvornår? -Nu. Når du ser dem, så ring.
-Murphy, hold kortene tæt på kroppen. -Javel.
Hvem var det?
Messina.
-Hvor skal du hen? -Ud.
-Med dit pas? -Jeps.
-Er det alt, du vil sige? -Jeps.
-Jeg vil købe nogle billetter. -Til... hvilken afgang?
Lad os se. Madrid, London...
Det er Murphy. Jeg skal tale med Messina.
-Messina. -Det er mig. De tager til Frankfurt.
Tyskland. Pis!
Ja, udenrigsminister. Men jeg taler ikke om tyrkiske dadellandmænd,
der vil køre taxi til Berlin. Det er Pablo Escobars familie.
Nej, de har ikke gjort noget ulovligt.
Grundet ganske nylige begivenheder
havde Tyskland nogle af de laveste immigrationsstandarder i Europa.
Havde du en puls, lukkede de dig ind.
Generelt set var det godt,
og det var helt sikkert fint for familien Escobar.
Men det var noget skidt for os.
Hugo Martinez Jr. melder sig til tjeneste!
Oberstens søn.
Han sagde, du var tekniker af en art.
Jeg har læst til ingeniør.
Og jeg byggede en amatørradio hjemme hos mine forældre.
Fint. Hvad ved du om RDF?
Det grundlæggende.
Fint.
Se på det. Vi begynder i morgen eftermiddag.
Og bare rolig.
Til forskel fra Carlos Castaño slår den her ikke igen.
Hvad sker der? Jeg fryser jo ihjel herude.
Det er Bogotá. Hvad havde du forventet?
Hej! Hvad fanden fejler du? Hvorfor arbejder du ikke?
Kom i sving. Jeg betaler dig ikke med slik.
-Fint. -Stik mig telefonen.
Lav så nogle bomber! Skal du først have en invitation?
Rub dig! Du skal også arbejde.
Og I ryger ikke i nærheden af krudtet.
Hej, jeg er lige kommet fra lufthavnen.
Fru Tata, børnene og din mor er med flyet.
Gudsketak og lov for det.
Det er det vigtigste. De flyver nu.
Der er én ting mere.
Vi slog fandeme hårdt ned på apotekerne.
Skal vi komme hjem, eller...?
Nej. Bliv der. Vi er ikke færdige.
Jeg får måske brug for dig igen.
Det er forstået.
Tak, Blackie.
Find ud af... hvad klokken er i Tyskland.
Så gerne.
Chef!
Vi fandt noget om ham fyren. Det kom for en time siden.
Kreditkort tilhørende Fernando Duque. Brugt to gange på restauranter.
Her og her, et par gader derfra.
Se lige. Jeg tjekkede ham i CNP-databasen.
Der er en klage fra i morges. Han er eftersøgt.
-For hvad? -Kidnapning og biltyveri.
Ekskonen meldte ham. Det er en blå Volvo.
Han er stukket af og har taget ungen med.
Han er 14 år. Fuck!
Peña.
Er der nyt om vores ven?
Fandt du ham?
-Peña. -Ikke endnu.
-Messina. -Hej, chef.
Fernando Duque er vist stukket af. Han har sin unge med.
Hvis han er så bange, er han måske villig til at samarbejde.
Ja, det tænker jeg også. Jeg...
Jeg har en idé om, hvor han kan være.
Hvis han kommer til os, tror du så, vi kan få ham ud af landet?
-Ja, hvis han samarbejder. Se på det. -Det er i orden.
-Og Peña? -Ja.
Hvor kommer alt det her fra?
Min kilde kender en af hans piger. Det var lidt et svineheld.
-Undersøg det. -Ja, chef.
Hvad så, Peña?
Skal vi have en øl eller hvad?
Det må blive en anden gang.
Vi ses i morgen.
Okay.
Nej. Hvad laver du, Simon?
Lad det være. Jeg lytter til nyhederne.
Hvad laver vi her?
Jeg har jo sagt, vi skal ud at rejse.
Og hvad sker der? Hvor er min mor?
Simon... Slap af. Jeg har talt med din mor.
Du har rodet dig ud i noget, ikke?
Fordi du arbejder for Pablo Escobar.
Det er derfor, det her sker.
Du er hans advokat.
Hvad skal vi nu gøre?
Jeg har en plan. Slap af.
Vel har du ej, far. Du er en nar. En skide tyv.
Sagde du "nar" og "tyv"?
Jeg er advokat. En god advokat.
Alle pengene i vores familie er, fordi jeg er en god advokat.
-Jeg gør mit arbejde. -Jeg vil ringe til mor.
Vil du ringe til din mor?
Eller opfører du dig som en mand?
Er du en tøsedreng, der ringer til sin mor? Sikke en god idé.
Vi ringer, så hun kan sige, hvor alle pengene til dit legetøj kom fra.
Dit værelse fuld af legetøj. Hvor tror du, det kom fra?
Du brokkede dig aldrig til jul eller fødselsdage,
eller da jeg gav dig en motorcykel.
Men nu brokker du dig. Fint! Helt fint. Det er slut.
Det er slut! Nu hvor de vil slå mig ihjel, så er det slut.
Undskyld... Simon.
Det der mente jeg ikke.
Tilgiv mig.
Det hele skal nok gå. Tilgiv mig.
Var det et hjerteanfald eller hvad?
Du besvimede, Pablo.
Hvor mange tager du af dem der?
Jeg havde så ondt i hovedet.
Det nytter ikke noget, Pablo.
Du skal ikke føre så meget gift ind i kroppen.
Det er bedre... med de her dråber. De er homøopatiske.
Tre dråber under tungen hver morgen og to hver aften.
Har du været i Disney World?
Nej.
Der er smukt.
Meget organiseret og rent.
Hvad fejler jeg, Ricardo?
Stress.
Stress er farligt.
Hvordan går det med tjalden?
Jeg har ikke røget meget.
Den første, der røg marihuana, var en kinesisk kejser.
Han brændte planten, fordi han kunne lide lugten.
Men da han inhalerede røgen, så han en skovskade.
Skaden sagde, han skulle erobre de andre kejserriger.
Så det gjorde han.
Fint.
Med dig til døden, Don Pablo.
Tak.
Jeg bliver gerne og holder vagt.
Fint. Tak.
Lad os se. Hold dig inden for stregerne.
Sådan.
Vi kommer nu og deler immigrationskort ud.
Det er vores stop.
Udenrigsministeriet samarbejder ikke. Vi skal bruge mere tid.
De må ikke forlade lufthavnen.
-Ellers er spillet ude. -Godt. Vi tales ved.
Jeg er fra DEA i USA.
Der er passagerer med flyet, der ikke må komme ind i landet.
Kender du Pablo Escobar? Kokain? Det er hans familie. De skal ikke ind.
Medmindre der er et problem med deres pas, eller de smugler noget,
må de gerne komme ind i Tyskland.
Hvad, hvis de har en formue med i udenlandsk valuta?
-Og hvordan ved du så det? -Jeg så det. Med mine egne øjne.
Jeg er fra DEA og kender familien og har fulgt Escobar
i pisselang tid. De er i den taske.
-I hvilken en af dem? -Den bordeaux.
-Engelsk? Taler du engelsk? -Nej.
Jeg er stensikker. Den bordeaux taske.
For fanden da.
-Pablo Escobar? Familia Escobar? -Sí.
-Taler du engelsk? Tysk? -Nej.
-Hvad sker der? -Hvad er der i vejen?
Følg med os.
-Hvad sker der? -Må jeg få mit pas?
Helt ærligt så jeg aldrig nogle penge i den taske.
Det er vores penge.
Men jeg vidste, Pablo aldrig ville lade sin kone rejse
uden en solid portion penge til at købe ting for.
-Pablo, de vil ikke lukke os ind. -Nej! Det kan de ikke!
Men det er det, de gør.
De kan ikke...
Tata, det er ulovligt. Bare rolig.
Bare rolig, for...
Bare få os ind i Tyskland. Jeg er nødt til at gå nu.
Du rører mig ikke! Hørte du, hvad jeg sagde?
Følg så med.
Slip!
Nej!
Fernando Duque.
Javier Peña.
Det tog mig en dag at finde dig.
Hvis ikke de skal slå dig ihjel, er du nødt til at gøre det bedre.
Bare få mig væk herfra.
Få mig ud af Colombia. Ved du, hvem min chef er? Eller var?
Vi hjælper ikke bare gratis.
Vi kræver fuldt samarbejde.
Far!
Simon, bare rolig.
Det er okay. Bare gå ind. Jeg kommer op om lidt.
Det er min søn. Han... Han er bange.
Først skal du til Holguín. Der er sikkert...
Nej! Nej, vi bliver her.
Los Pepes har strissere alle vegne.
Der er bedst, hvis du får os til USA med det samme.
Jeg skal nok samarbejde. Bare sig, hvad du vil have.
Jeg skal nok samarbejde. Bare få os ud af Colombia.
Er det en aftale?
Gør, som jeg siger.
Du begynder med at gemme din kones bil.
Mens myndighederne brugte al deres politiske kapital
på at holde Escobars familie i spillet,
udøvede Pablo sit helt eget diplomati.
Først ringede han til den tyske ambassade i Bogotá.
Det er den tyske ambassade.
Først dræber jeg alle tyske røvhuller, der bor her i Colombia.
Så bomber jeg Frankfurt, München...
Så truede han med at bombe et par Lufthansa-fly.
Jeg propper bomber op i røven på jer, kæmpestore røvhuller.
Nazi-racistiske gonorréamøber. Jeg nakker jer alle sammen! Hører du?
Jeg nakker jer alle sammen.
Så ringede han til præsident Gaviria.
Der ikke kom til telefonen.
For han sad allerede og talte i telefon med den tyske ambassadør.
Så gjorde Pablo noget, han aldrig før havde gjort i sit liv.
Han ringede til en strisser, og så bad han om hjælp.
Ikke bare "en strisser", men landets øverste strisser:
Justitsminister De Greiff.
Jeg har hørt dig sige, at jeg har samme rettigheder som andre i Colombia.
Det gælder vel også for min familie?
Regeringen har intet gjort for at stoppe Los Pepes,
terroristerne, der angreb min familie og dræbte mine folk.
Er det sådan, regeringen sikrer alle borgernes rettigheder?
Præsidenten prøver at forhindre min familie i at komme ind i Tyskland,
og du sætter dig ikke imod.
Han vil tirre Los Pepes med min familie og bruge mine børn som lokkemad,
og du, der hævder, at du er principfast, gør intet ved det.
Der er ret meget støj på linjen.
Ja. Medellín har for mange ledninger, telefonledninger og antenner.
-Det er nok derfor. -Hvor gode er I til det?
Helt ærligt har vi ikke fundet et signal endnu.
Ikke et eneste?
Ikke et.
Her er, hvad vi gør, Morales.
Vi begynder her: L9,329.
Der er det.
Jeg talte med min kilde i politiet. Gæt, hvem der gemmer advokaten.
Det er sgu selveste Peña! Hvad siger du så?
Hvem er din kilde?
Det er underordnet, hvem det er. Det vigtige er, det er en, jeg stoler på.
Ved du, hvad det værste er?
Vi kan ikke stole på Peña mere.
Så må vi skyde ham.
Nej.
Vi kan ikke dræbe DEA's folk.
Nej? Hvorfor ikke?
Var det op til mig, røg han ud til krokodillerne.
Berna, hør her...
Arranger et møde med Peña, ligesom I plejer.
Så ordner vi resten.
Agent Peña.
Jeg tror ikke, Don Berna kan komme i aften.
Hvad er det her?
Jeg vil bare tale med dig.
Du gør frygtindgydende folk ret nervøse, Javier.
Og det er hårdt for mig, for det var mig, der sagde, de skulle kontakte dig
fra starten af.
Jeg ved ikke, hvad du ved om, hvad jeg laver.
Men én ting skal du forstå:
Jeg har landets interesser på hjerte.
Det er sådan, klaveret spiller.
Når vi sidder her i aften, er det for at sikre, at de rette personer
stadig er her, når Escobar får en kugle for panden.
Så gør lige onkel Sam en tjeneste!
Lad være med at gøre det indviklet.
Det er folk, der kan handle impulsivt.
Og det fører til ren junglelov, hvor man gerne nakker en agent.
De fandt forresten advokaten.
Selv uden din hjælp, så...
HILSEN LOS PEPES
Córdoba redder bolden. Målmanden er på plads.
Leonel Álvarez tryller og får bolden videre.
Trujillo! Fulgte du efter mig til hotellet?
Har du sagt det til Berna?
Slip.
Sig det, din fede nar.
-Slip. Det er okay. -Hvad er problemet?
Jeg kommer. Det skal nok gå.
Hvad sker der, Peña?
Spiller du amerikaner eller hvad?
Så du, hvad de gjorde med hans søn?
Hvor mange familier har Escobar flået fra hinanden, Peña? Ved du det?
Du bestemmer ikke, hvem der lever og dør.
Nu er du fandeme dum! Det er jo sådan, det er.
Jeg ved godt, du vil forhindre Escobars familie i at komme ind i Tyskland.
Lad os slå én ting fast:
Hvis du er her for at tale deres sag som led i en eller anden handel...
Nej, hr. præsident.
Jeg vil ikke tale deres sag. Jeg vil tale din.
Min? Hvordan det?
Jeg ved, du ville ønske, at Escobar var død.
Jeg forstår dig godt, selvom jeg ikke er enig.
Men... det her forstår jeg ikke.
Det er ikke bare forkert.
Det sidestiller dig, Colombias præsident, med en dødspatrulje.
Ring til den tyske kansler. Sig, han skal lukke familien ind.
Jeg er ked af at måtte sige, at du er nægtet adgang til Tyskland.
Jeg kender mine rettigheder. Men der er noget, du ikke forstår.
Mine børn er i fare. Send mig væk, men ikke til Colombia.
Sig, at børnene er mindreårige. Vi vil bare leve i fred...
Nej. Sig, at det er alt, hvad vi vil.
Leve i fred.
Tag børnene og jeres ting.
Nu.
De smider os ud af landet, og de beholder også pengene.
Ja. Jeg skal nok...
Hvad sker der? Hvorfor behandler I os sådan?
I kan ikke behandle os som kriminelle.
Kom så.
Undskyld mig.
Jeg håber, du hyggede dig i Tyskland.
-Hvad koster det? -2,000 pesos.
Tak.
De damer.
Stop! Det er politiet!
-DEA! -Ned på jorden!
Der sker ikke noget. Vi er fra politiet. Følg med os.
Justitsministeren bad os sætte jer under beskyttelse.
Bare rolig. Det skal nok gå. Bare kom. Der sker ikke noget.
-Kom med os. -Hurtigt. Kom nu.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Den lille bøsserøv af en præsident skal vide, hvad der sker,
når man holder med de røvhuller til Los Pepes.
Jeg vil se blod.
Himlen skal svide af krudt.
Du tager den største bombe, du kan få fingrene i,
og får den så tæt på præsidentens palads som muligt. Forstået?
Selvfølgelig, chef.
Kom så, skat.
Vil du have en? Ja? Hvor meget?
100 pesos.
-Her. -Tak.
-Skal vi den vej? -Den vej, skat.
Du har bare at blive læge. Det her er meget dyrt.
Elena! Elena, kom så!
100 kilo C4-sprængstof.
På størrelse med en F-16-bombe.
Masser af omkomne.
Endnu flere sårede... Mange af dem var børn.
Pablo tog aldrig æren for den bombe.
Det behøvede han ikke.
Elena?
Elena!
Løft ham forsigtigt!