‫- סדרה מקורית של NETFLIX -
‫- הסדרה בהשראת אירועים אמיתיים. -
‫- חלק מהדמויות, השמות, החברות, -
‫- מקרים ומקומות מסוימים הומצאו ‫למטרות דרמטיות. -
‫אזרחי קולומביה,
‫אנחנו מציגים את הנשיא החדש, פבלו אסקובר!
‫- פבלו אסקובר, נשיא -
‫תודה.
‫מה שלומך, אדוני הנשיא?
‫תודה.
‫תודה רבה.
‫תודה.
‫היכנס, אדוני הנשיא.
‫כולו שלך. ‫-תודה.
‫יום הולדת שמח
‫-מה זה?
‫יום הולדת שמח, פבלו היקר
‫יום הולדת שמח
‫בראבו, פבליטו!
‫אני אוהבת אותך, בן. אל תאכל את כל העוגה.
‫אל תשכח לכבות את הנרות, אבא.
‫יום הולדת שמח, אבא!
‫פבלו, אנחנו כל כך מתגעגעים.
‫הלוואי שיכולנו להיות שם איתך.
‫אני יודע, אהובתי.
‫בקרוב כל זה יהיה מאחורינו.
‫אני מבטיח.
‫אם תחפשו "ראליזם קסום" במילון,
‫תמצאו הסבר על סגנון ספרותי
‫המשלב אלמנטים אגדתיים או מיתיים
‫בתוך סיפור מציאותי.
‫הכול התחיל בקולומביה.
‫וכל מי שהיה כאן תקופה משמעותית, מבין למה.
‫זה מקום שבו המוזר לוחץ יד לבלתי ייאמן
‫על בסיס יומי.
‫אבל בדיוק כמו ברומנים ‫של גבריאל גרסייה מרקס,
‫הדברים המוזרים ‫בדרך כלל צצים ברגעים מכריעים.
‫כשכל המקום על סף התמוטטות.
‫כשהכול עומד להשתנות.
‫מכל האנשים בעלי האינטרס להפיל את אסקובר,
‫חוויאר פנייה היה ראוי להיות שם כשזה קורה.
‫אף אמריקאי לא נתן יותר או עשה יותר ממנו.
‫טוב...
‫לחיי ה... רשות ללוחמה בסמים?
‫אשתה לכבוד זה כל עוד אני יכול.
‫אתה נשוי לתפקיד, חבי.
‫ובכן... לא צריך להיות גאון כדי לגלות ‫מיהו סוכן הדי.אי.איי הוותיק
‫שהיה מקושר ליחידת המוות לוס פפס.
‫חברי הוועדה המקצועית
‫מעולם לא הואשמו בכך שהם גאונים, אז...
‫כן, ומי בכלל קורא את המיאמי הארלד, נכון?
‫מרפי, תקשיב.
‫התכוונתי למה שאמרתי.
‫אם יתחילו לשאול שאלות, ‫תגיד מה שהם רוצים לשמוע.
‫אני תמיד הייתי אשם. ‫-לך תזדיין, חבי.
‫וגם כל מי שיבוא לשאול.
‫תעשה לי טובה. אתה...
‫תתפוס אותו.
‫לתשומת לב הנוסעים.
‫אנו מתחילים כעת בעלייה לטיסה 464 ‫לוושינגטון הבירה משער 2.
‫טוב, אני צריך... ‫אני לא יכול לסיים את זה. זה...
‫אני חייב ללכת.
‫שמור על עצמך.
‫כל מה שנדרש היה ניחוח של סקנדל ‫מפי מלכת סמים גולה,
‫ופנייה נעלם, כמו במטה קסמים.
‫בוקר טוב, בוס.
‫הכנתי ביצים.
‫יש פה שאריות עוגה. ‫-כן, אדוני.
‫תודה.
‫הבאתי כל מה שאנחנו צריכים, בוס.
‫הלכת לחנות אחרת, נכון?
‫כן, אדוני. אני הולך כל פעם לאחת אחרת.
‫אימא של בעל החנות היא הילרית.
‫נפגשתי איתה.
‫אמרתי לך לא לדבר עם אף אחד.
‫כן, בוס, אבל...
‫העניין הוא, שמאז שהייתי ילד, ‫אני מאמין בדברים האלו.
‫תראה...
‫ביקשתי ממנה משהו שיגן עליך.
‫חרב של המלאך הקדוש מיכאל...
‫הבתולה... ‫-והילד הקדוש של אטוצ'ה.
‫אתה יודע שאימא שלי ואני בנינו כנסייה?
‫כן, אדוני.
‫בשכונת פבלו אסקובר.
‫שם גדלתי, בוס.
‫יום הולדת שמח, אדוני.
‫תודה, לימון.
‫סלח לי.
‫האות הזה מגיע ממדיין.
‫מדרום מדיין. ליתר דיוק, שכונת קזבלנקה.
‫פבלו חזר הביתה. ‫-אני חושב כך.
‫נקווה שהוא ידבר איתם שוב מחר.
‫אם הוא ידבר, אנחנו נקשיב.
‫כל זה נשאר בינינו, מובן?
‫אנחנו נקים בסיס זמני בקזבלנקה.
‫אנחנו צריכים לפעול כמה שיותר מהר ‫ברגע שאסקובר מופיע, מובן?
‫כן, קולונל. ‫-עבודה טובה.
‫סגן מרטינז?
‫כמה זמן עבר מאז ששמענו מאסקובר? ‫חודש? חודש וחצי?
‫חודש וחצי, אדוני.
‫וכל הזמן הזה ישבת ברכב והקשבת לרעשי רקע?
‫כן, חיכיתי.
‫נראה שהעקשנות עוברת בתורשה. זה בדם שלנו.
‫ברשותך.
‫שש.
‫אתה יכול לדמיין מה יקרה ‫אם קוקאין יהיה חוקי?
‫תורך.
‫אני חושב שאם קוקאין היה חוקי, בוס,
‫אתה היית הבוס של כל העולם ‫והשוטרים לא היו יכולים לגעת בך.
‫כן, אדוני.
‫אנחנו בטוחים שהשיחה הגיעה ‫משכונת קזבלנקה במדיין.
‫זה המודיעין הכי טוב שקיבלנו זה חודשים.
‫אל תמעיט בערכו. עשינו את הטעות הזו בעבר.
‫רבותיי, אני רוצה להיות חד וברור.
‫אם האנשים שלכם יכולים למצוא את אסקובר...
‫לא אכפת לי מההשלכות.
‫אני רוצה במותו.
‫יש לכם בעיה עם זה?
‫עם כל הכבוד, אדוני הנשיא, ‫אם הוא יתנגד, זה מה שיקרה.
‫אחרת, אנחנו נעצור אותו.
‫תמשיכו לעדכן אותי.
‫רבותיי.
‫- מלון טקנדמה -
‫גברת אסקובר?
‫התובע הכללי התקשר הבוקר.
‫הוא החליט לסיים את המעצר ההגנתי שלכם.
‫אז אתם צריכים לעזוב עד סוף השבוע.
‫לא. אתם לא יכולים לעשות את זה.
‫הם חיכו שבעלך יסגיר את עצמו, ‫והוא לא עשה זאת.
‫גברתי?
‫אפשר לתת לך עצה?
‫אני חושב שהגיע הזמן שתחשבי ‫על ביטחונך וביטחון ילדייך.
‫תשכחי ממנו.
‫הילדים מתגעגעים אליך. להעיר את חואן פבלו?
‫זה לא רעיון טוב כרגע, אהובתי.
‫אז... אתה מרגיש שהזדקנת בשנה?
‫יותר כמו ארבע או חמש שנים.
‫התגעגענו אליך מאוד, פבלו.
‫הימים מרגישים ארוכים יותר.
‫גם לי.
‫אני עדיין לא מבינה למה אתה במדיין.
‫המקום הזה מסוכן מדי, אהובי.
‫זו בדיוק הסיבה. אף אחד לא יחשוד שאני כאן.
‫פבלו...
‫אני חושבת שהגיע הזמן. אין לנו ברירה.
‫להסגיר את עצמך זה לא סוף העולם, אהובי.
‫אתה יכול לשרוד בכלא.
‫שנינו יודעים שזה לא יקרה.
‫עצור!
‫תקשיב לי, פבלו. ‫-הם מדברים.
‫אתה תמיד תהיה פבלו אסקובר. ‫-בוס.
‫תמיד תהיה האיש שהעריצו והלכו אחריו.
‫האיש שלי.
‫אהובי, יש הרבה עיתונאים ‫שרוצים לראיין אותך.
‫העם אוהב אותך וילך אחרייך.
‫טטה, לימון רוצה שאסיים.
‫זה אסקובר. בואו ניסע מערבה! ‫עדכן את המיקום, מורלס.
‫אהובי, תראה את נלסון מנדלה.
‫הם כלאו אותו, אבל העם עדיין האמין בו.
‫נתנו לו פרס נובל.
‫אומרים שייתכן שהוא יהיה נשיא. נשיא, פבלו.
‫של אותה מדינה שכלאה אותו.
‫אני צריך לנתק. נדבר על זה אחר כך.
‫אלוורו, עצור רגע.
‫בסדר, פבלו. אבל תחשוב על מה שאמרתי.
‫זה חשוב מאוד.
‫זה הסיכוי היחיד שלנו.
‫אלוורו, תתקרב לאט.
‫קולונל! מדבר סגן מרטינז.
‫תשקול להסגיר את עצמך, אהובי. ‫תחשוב על המשפחה שלך.
‫אני אחשוב על זה.
‫בסדר?
‫אני אוהב אותך מאוד.
‫לאן את הולכת?
‫למדיין.
‫מה? לא, הרמילדה. את לא יכולה.
‫הבן שלי זקוק לי.
‫איך?
‫את רוצה...
‫שהוא יסגיר את עצמו למפלצות האלה...
‫אני לא רוצה שיהרגו אותו.
‫את יודעת שבכל מקרה הם יהרגו אותו.
‫הם לא, אם הוא יסגיר עצמו.
‫זאת מלכודת! טטה, אלוהים. ‫-תנמיכי את הקול.
‫לא, גברתי!
‫אני לא אשב בשקט ‫כשאני רואה אותך בוגדת בבני.
‫מעולם לא בגדתי בפבלו. בואי נבהיר זאת.
‫אנחנו נעולים במלון הזה כמו בכלא.
‫אנחנו לא יכולים לעזוב את המדינה.
‫והסיכוי היחיד שיש לי ‫להוציא את ילדיי בחיים...
‫הוא שפבלו יסגיר את עצמו.
‫הבן שלי...
‫זקוק לאימא שלו.
‫הרמילדה.
‫בבקשה תיזהרי.
‫תגידי לילדים...
‫אני אגיד להם.
‫יש לנו מודיעין ‫שפבלו אסקובר נמצא בבניין הזה.
‫תקשיבו. אני רוצה שתעשו הכול ‫כדי לתפוס אותו בחיים.
‫אסקובר חייב לעמוד למשפט ‫בפני העם הקולומביאני
‫ולתת דין וחשבון על כל הפשעים האיומים ‫שהוא ביצע נגד האומה.
‫עכשיו, אם הוא יתנגד...
‫אם מישהו מאנשינו יהיה בסכנה כלשהי...
‫אני רוצה שתהרגו אותו. מובן?
‫כן, קולונל. ‫-בואו נזוז.
‫הכול בסדר, בוס?
‫טטה רוצה שאכנע.
‫היא אמרה שאני יכול להיות כמו נלסון מנדלה.
‫נלסון מנדלה?
‫מי זה, בוס?
‫קנית ניירות גלגול?
‫מצטער, לא, אדוני.
‫אני לא יכול לחשוב ‫עם הריח של האוכל הסיני כאן.
‫הוא לא כאן.
‫בוס, תיכנס. אתה לא יכול להסתכן ‫שיראו אותך, אדוני.
‫זו העיר שלי, לימון.
‫אלה האנשים שלי.
‫מדיין לעולם לא תבגוד בי.
‫קולונל.
‫פישלנו שוב, אדוני. ‫-הוא לא כאן.
‫נראה שהמכונה הקטנה שלך מקולקלת, נכון, סגן?
‫לך לשחק עם הידית הקטנה שלך. קדימה.
‫סלח לי, קולונל.
‫תקשיבו! פרקו את אזור ההיערכות ‫ותחזרו להולקין.
‫הבן זונה לא דיבר מהבניין הזה, ‫אבל הוא היה קרוב.
‫רוח רפאים. ‫-מה זה?
‫ככה קוראים לאות שמוחזר ‫ונדמה שהוא ממקום אחר.
‫זה מה שקרה עם האות של אסקובר. ‫הוא הוחזר מהמים.
‫אני הולך לקנות ניירות גלגול ‫ולנקות את הראש.
‫תן לי את המפתחות.
‫אם אתה רוצה, אני אלך. ‫-איפה משקפי השמש?
‫שלום, אדוני. ‫-שלום, מה שלומך?
‫אני יכול לקבלת תותים עם קצפת, בבקשה?
‫בשמחה. ‫-תודה.
‫תודה. כמה אני חייב לך? ‫-רק אלפיים פזו.
‫בבקשה. תודה. ‫-תודה.
‫שלום. תן לי מיץ, בבקשה. ‫-שלום, מה שלומך? לעונג לי.
‫אדוני.
‫תודה. ‫-בשמחה.
‫תבעט לכאן. ‫-יופי.
‫אתה צריך להיות ממש מטומטם או ממש אמיץ
‫לשבת כאן כאילו כלום לא קרה.
‫הם מציעים שבעה מיליון דולר על הראש שלך,
‫ואתה יושב פה כמו תייר מזדיין.
‫אתה נראה כמו צ'ה גווארה.
‫מה שיפה תמיד נשאר יפה.
‫אתה נראה כאילו אכלת את צ'ה גווארה.
‫מה? אתה לא מתגעגע אליי, או מה?
‫אתמול הייתי בן 44.
‫בן זונה, אתה זקן, פבלו.
‫תודה, גוסטבו.
‫ידעת שיוליוס קיסר פלש לבריטניה בגיל 44?
‫הוא איבד את כוחו פעמים רבות, אבל תמיד חזר.
‫לא נתן לאף אחד לעצור אותו.
‫כן, אבל לבן זונה הזה היה צבא.
‫אתה זוכר שסיכמנו שנלך לג'ונגל ‫ברגע שהדברים יסתבכו?
‫כן, ונצטרף לגרילה.
‫טטה רוצה שאכנע.
‫טטה היא אישה חכמה, פבלו. ‫היא אוהבת אותך מאוד.
‫אולי זה רעיון טוב.
‫תסגיר את עצמך, תלך לכלא ‫ותנצל את הזמן לנוח, לחשוב,
‫לבנות מחדש את העסק, ותברח כשתרצה.
‫האגדה תגדל.
‫היא אמרה אותו הדבר. ‫-כן.
‫שנינו יודעים שהדברים ‫לא יהיו קלים כמו פעם, בן דוד.
‫בוא נפסיק עם השטויות.
‫אנחנו פושעים, פבלו.
‫נכון?
‫מה אתה חושב?
‫אני חושב...
‫שהכול התחיל לקרוס ביום שעזבת.
‫אז אתה כן מתגעגע אליי, בן זונה שכמוך.
‫כל יום בחיי, אחי.
‫בוס? אל תעשה את זה שוב, אדוני.
‫דאגתי. זה מסוכן. ‫-תראה...
‫זה עבד באופן מושלם.
‫אתה איש טוב, לימון.
‫תודה.
‫תודה רבה.
‫אתה מתכוון לאכול את הפסטה, או מה? ‫-כן, אדוני.
‫שים מלח, נקבה. ‫-כן, בוס. מה שתגיד.
‫אני רעב.
‫טטה?
‫פבלו?
‫הנה אהבת חיי.
‫אתה נשמע שונה. ‫-אני בסדר, אהובתי.
‫אני מרגיש טוב.
‫אני מוכן לדבר עם העיתונאים האלה.
‫יופי, אהובי.
‫זה אומר שאתה מסגיר את עצמך?
‫לא, טטה.
‫אני לעולם לא אכנע.
‫אנחנו לא נהיה מוגנים, פבלו.
‫אתה חייב.
‫לעולם לא אכנע, אהובתי.
‫אני יודעת, פבלו.
‫אבל מה התכנית שלך?
‫בסדר גמור.
‫אני יודע מה נעשה.
‫אנחנו נדבר עם כל העיתונאים הזרים.
‫זה מה שאנחנו עומדים לעשות.
‫עיתונאים זרים... ‫-אלוורו, תאט!
‫שכל העולם יידע מה הבני זונות האלה עושים...
‫זה חייב להיות בסביבה. ‫-אתה בטוח?
‫אנחנו נגרום לתקשורת הבינלאומית ‫להפעיל לחץ על ממשלת קולומביה.
‫תקשיבי, זה יצליח, טטה.
‫אנחנו נצליח. אנחנו נילחם ואנחנו נצליח.
‫את חייבת להאמין לי.
‫אנחנו נצליח. ‫-עצור!
‫ברגע שנעשה את זה, אני אלך לג'ונגלים ‫ואצטרף לגרילה.
‫לעזאזל, זה אסקובר.
‫אנחנו צריכים להוציא אותך ‫ואת הילדים מהמדינה.
‫תקשיבי...
‫לא אנוח עד שזה יקרה.
‫אלוורו, סע לאט. תחנה מקדימה.
‫יש לי רק מחברת אחת. אלך להביא אותה.
‫המסוקים מכסים את האזור הזה, נכון?
‫כן, קולונל, רק שם.
‫בסדר. ‫-סלח לי, קולונל.
‫סגן מרטינז בשלוחה ארבע.
‫בסדר, סלח לי. תודה.
‫דבר, סגן.
‫קולונל, מצאתי אותו.
‫את מי? את אסקובר?
‫כן, קולונל.
‫הוא בלוס אוליבוס.
‫בן, אתה בטוח?
‫אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לטעות שוב.
‫אני בטוח. ראיתי אותו.
‫מה זאת אומרת ראית אותו?
‫כן, הוא הסתכל מבעד לחלון. ‫יש לו זקן עכשיו, אבל זה הוא.
‫והוא ראה אותך?
‫לא, אני לא חושב.
‫תקשיב, סגן.
‫נשארו עוד אנשים באזור ההיערכות.
‫אתה תחכה עד שהם יגיעו אליך. מובן?
‫קיבלתי, קולונל.
‫ועוד דבר. שמור על עצמך. רות סוף.
‫עדכן את המיקום. ‫-מיד.
‫הלו, אבא.
‫מה שלומך, בן?
‫רצית לשאול אותי משהו, או מה?
‫כן, אדוני.
‫איזו משאלה ביקשת ליום ההולדת שלך?
‫אם אספר לך, היא לא תתגשם, נכון?
‫ספר לי! אל תהיה כזה!
‫הדבר היחיד שאני יכול לספר לך
‫שזו הייתה משאלה טובה מאוד.
‫אתה יודע,
‫אתה ראוי ליום ההולדת הכי טוב בעולם.
‫תודה, אהובי.
‫קפטן, אתה שומע אותי? ‫-כן, קולונל.
‫כמה אנשים נשארו בבסיס הזמני?
‫כולל אותי, בערך 12. ‫-תקשיב.
‫סגן מרטינז מצא את אסקובר. ‫-חרא! בואו נזוז!
‫כולם ללוס אוליבוס.
‫הלו.
‫שלום, נסיכה קטנה שלי. ‫מה שלום הילדה הקטנה שלי?
‫טוב.
‫הארנב שלך כאן איתי. הוא משמין מאוד.
‫פרז!
‫שימו לב! שתי קבוצות. ‫קפטן וסמל מאחור, אני מלפנים.
‫זה הבית.
‫תני לאימא את הטלפון.
‫פבלו.
‫יש לך את השאלות? ‫-כן, אהובי, הן כאן.
‫הראשונה מעיתונאי ספרדי.
‫"איך אתה מרגיש אחרי ‫כל כך הרבה ימים במנוסה?"
‫תכתבי.
‫"היה קשה מאוד להיות בלי משפחתי,
‫שאותה אני אוהב יותר מכל דבר בעולם."
‫סמל, לך מסביב. ‫-"אבל אני מרגיש טוב.
‫אני מרגיש חזק.
‫ואני אלחם בכל חוסר הצדק הזה.
‫הממשלה עשתה צחוק מהזכויות שלנו.
‫היא הרשתה לרוצחים ‫להשחית את מערכת הצדק שלנו.
‫אזרחי קולומביה ראויים לטוב מזה.
‫הממשלה מחזיקה במשפחתי כבת ערובה.
‫זהו פשע נגד זכויות אדם שמבצעת ממשלה,
‫שקוראת לעצמה דמוקרטית.
‫ילדיי הקטנים חפים מפשע
‫ואין להם שום קשר לבעיות של אבא שלהם.
‫כל מה שאנחנו רוצים מהממשלה
‫זה שתביא את הרוצחים הללו, לוס פפס, לדין.
‫אבל מעל הכול, שייתנו למשפחתי לעזוב ‫את המדינה לאלתר.
‫בלי זה..."
‫רגע אחד.
‫מה קרה, פבלו?
‫משהו מוזר קורה כאן. אני אחזור אלייך.
‫פבלו.
‫פבלו, אל תנתק.
‫פבלו, מה קורה?
‫מה קרה, אימא?
‫קדימה. בסדר.
‫קדימה!
‫זוז!
‫זוזו! קדימה!
‫קדימה!
‫קדימה! זוז!
‫רוץ!
‫זוז!
‫קדימה!
‫תמשיך לרוץ!
‫לא לירות!
‫סמל סרמיינטו!
‫ירית עכשיו בפבלו אסקובר!
‫הוא בחיים?
‫כל הזמן הזה במרדף אחריו,
‫וככה פתאום, אני מסתכל מלמעלה ‫על פבלו אסקובר המזדיין.
‫במשך שנים, בניתי את דמותו ‫של הבן זונה הזה בראשי.
‫איזו מפלצת הוא יהיה.
‫אבל זה העניין.
‫כשאתה מביט בו, השטן ממש מאכזב.
‫רק בן אדם.
‫הזקן גדל אם הוא לא מתגלח.
‫שמן ויחף.
‫תביטו טוב ברוע והוא יזכיר לכם...
‫תחי קולומביה.
‫תחי קולומביה! ‫-תחי!
‫הרגנו את פבלו אסקובר!
‫תחי! ‫-תחי!
‫תחי קולומביה!
‫דבר.
‫הם הרגו את פבלו אסקובר!
‫הבן שלי!
‫אני מתפללת לאלוהים שאימהות נוספות
‫לא תצטרכנה לחוות את הכאב שאני מרגישה.
‫ואני יודעת שבני לא היה גרוע ‫כפי שהם עשו ממנו.
‫אני יודעת שהם מאשימים אותו ‫בכל דבר רע שקרה.
‫אני רוצה שהדברים הטובים שעשה ייזכרו,
‫כי הוא לא עשה את הדברים הרעים שאמרו.
‫הוא בנה גני שעשועים, ‫הוא בנה שכונות לעניים.
‫אף אחד לא זוכר את זה.
‫בתור בן, לעולם לא יהיה טוב ממנו.
‫הוא היה אדם אצילי. לא רק כבן...
‫שבי, גברתי. שבי.
‫תודה.
‫דברי אליי.
‫לפני שהוא נהרג, בעלי אמר לי למצוא אותך.
‫הוא אמר לך את זה?
‫הוא אמר לי שלמרות שנהייתם אויבים,
‫פעם הייתם שותפים וחברים.
‫מה את אומרת?
‫הוא אמר לי שאתה איש הגון. ‫שאתה תבין את המצב.
‫שאתה תסלח לנו.
‫ושאולי תעזור לנו לצאת מהמדינה.
‫כמה נשאר לך, גברת אסקובר?
‫ברכוש? במזומן?
‫אני יכולה לברר.
‫זה טוב.
‫כי אני רוצה את הכול.
‫אדוני, אני צריך עורך דין?
‫אתם ועדת הביקורת, נכון?
‫התנהלות מקצועית או איזה קשקוש?
‫אנחנו לא ועדת הביקורת.
‫אז מי אתם?
‫אנחנו ממבצעים.
‫מה אתם רוצים ממני?
‫בסדר, רבותיי.
‫רבותיי!
‫בהיסטוריה של כל עסק, יש רגעים מכריעים.
‫ב-1992, אתה יודע כמה קוקאין
‫הערכנו שנכנס לארצות הברית מקולומביה?
‫כ-311 טונות.
‫המכירה הראשונה.
‫המיליון הראשון. המיליארד הראשון.
‫וכשהאויבים שלך כבר לא קיימים.
‫וב-1993, בזמן המרדף ‫אחרי אסקובר, 372 טונות.
‫עכשיו החרא הזה נמצא בקרשים.
‫כל אחת מהמעבדות שלו נסגרה.
‫וייצור הקוקאין עולה.
‫מה שחשוב ברגעים אלו זה לא איך מגיבים,
‫אלא איך מתכוננים אליהם.
‫רבותיי, אני חייב להגיד לכם שאנחנו מוכנים.
‫אתה יכול לדמיין מה יקרה בשנה הבאה?
‫ולא נצטרך חטיפות ופצצות כדי להצליח.
‫נעשה את זה בחשאי.
‫וכשהם יסתובבו לראות מה קרה,
‫אנחנו כבר לא נהיה שם.
‫לא, אדוני!
‫לחיים! ‫-לחיים!
‫עכשיו המלך מת. יחי המלכים.
‫הסוכן פנייה, כמה אתה יודע על קרטל קלי?