A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
E dramatizált történet valós eseményeken alapul.
Bizonyos jelenetek, szereplők, nevek, üzletek, esetek, helyszínek és események
kitaláltak drámai célokból.
Kolumbia népe!
Bemutatjuk az új elnökünket: Pablo Escobar!
PABLO ESCOBAR AZ ELNÖK
Pablo! Pablo! Pablo...
Köszönöm.
Hogy tetszik lenni, uram?
Köszönöm.
Értékelem.
Köszönöm.
Kérem, jöjjön be, Elnök úr!
- Mind az Öné! - Köszönöm.
Boldog szülinapot
- Boldog szülinapot... - Ez meg mi?
Boldog szülinapot, kedves Pablo
Boldog szülinapot
Bravo, Pablócska!
Szeretlek, fiam. Ne edd meg az egész tortát!
Ne felejtsd elfújni a gyertyát, apa!
Boldog szülinapot, apu!
Úgy hiányzol nekünk, Pablo!
Bárcsak ott lehetnénk veled.
Tudom, szerelmem.
Hamarosan magunk mögött hagyjuk mindezt.
Megígérem.
Ha fellapozod a „mágikus realizmust” a szótárban
olyan irodalmi stílust ír le, melynél
fantasztikus vagy mitikus elemeket tartalmaz
egy egyébként realista mű.
Kolumbiában indult.
Bárki, aki tényleg időzött itt megérti, hogy miért.
Itt a bizarr és a megmagyarázhatatlan kéz a kézben jár
napi szinten.
De pont, mint Gabriel García Márquez műveiben
a fura szarság általában a legkritikusabb pillanatokban bukkan fel.
Amikor az egész város feszült.
Amikor minden változni készül.
Az összes ember közül, akinek fontos volt Escobar elfogása
Javier Peña kiérdemelte, hogy ott legyen, amikor megtörtént.
Egy amerikai sem adott bele többet, se nem tett többet.
Nos...
A...
Kábítószerügyi Hatóságra?
Iszok rá, amíg még tudok.
Kurvára elhivatott vagy, Javi.
Hát, egy idióta is kitalálta volna, melyik hosszútávú KH ügynök
fűződött Los Pepes halálosztaghoz.
Nos, a Szakmai Etikai Bizottság tagjait
sose fenyegette a zseniség, szóval...
Igen, egyébként is, ki olvassa a Miami Heraldot, ugye?
Figyelj, Murphy.
Komolyan mondtam.
Ha kérdezősködnek, csak mondd, amit hallani akarnak, jó?
- Végig én voltam a ludas. - Mehetsz a picsába, Javi.
És bárki más is, aki kérdezősködik.
Tegyél nekem egy szívességet...
Kapd el!
Kedves utasaink!
Megkezdődött a beszállás a 464-es járatra Washington, DC-be a kettes kapunál.
Nos, mennem... Nem tudom befejezni. Ez...
Mennem kell.
Vigyázz magadra!
Elég volt a botrány halvány árnyalata
egy száműzött narkókirálynő szájából
és Peña itt sem volt, mint akit kibaszott varázslat vitt el.
Jó reggelt, főnök!
Készítettem tojást.
- Van maradék torta. - Igen, uram.
Köszönöm.
Mindent beszereztem, ami kell, főnök.
Másik boltba mentél, igaz?
Igen, uram. Minden alkalommal másba megyek.
Egyébként a boltos anyja egy gyógyító.
Ellátogattam hozzá.
Mondtam, hogy ne beszélj senkivel.
Igen, főnök, de...
Az a helyzet, hogy gyerekkorom óta hiszek az ilyesmiben.
Nézze...
Kértem tőle valamit, ami megvédené Önt.
Mihály arkangyal kardja...
- Szűz... - És az Atochai Szent Gyermek.
Tudtad, hogy anyámmal templomot építettünk?
Igen, uram.
Pablo Escobar negyedben.
Ott nevelkedtem, főnök.
Boldog születésnapot, uram!
Köszönöm szépen, Limón.
Elnézést.
Boldog szülinapot
Boldog szülinapot, kedves Pablo
Boldog szülinap...
Medellínből adják.
Pontosabban a Casablanca negyedből.
- Pablo hazatért. - Szerintem igen.
Reméljük holnap is beszél velük.
Ha beszél, hallgatni fogjuk.
Ez maradjon köztünk, értették?
Felállítunk egy ideiglenes bázist Casablancában.
Nagyon gyorsan kell lépnünk, amint Escobar felbukkan, értették?
- Igen, ezredes. - Szép munka!
Martinez hadnagy?
Mennyi ideje nem hallottunk Escobar felől? Egy hónapja? Egy és fél?
Egy és fél, uram.
Egész idő alatt hallgattad a statikus zörejt a furgonban?
Igen. Vártam.
Úgy tűnik, a makacsság családi vonás. A vérünkben van.
Engedelmével.
Hat.
El tudja képzelni, mi történne, ha a kokain legális lenne?
Te jössz!
Szerintem ha a kokó legális lenne, főnök...
Ön lenne a világ főnöke, és a zsaruk nem tudnának megérinteni.
Igen, uram.
Biztos, hogy Medellín Casablanca negyedéből származott a hívás.
Ez a legjobb infó, amit hónapok óta kaptunk.
Ne becsüljék alá! A múltban elkövettük már ezt a hibát.
Uraim, hadd fogalmazzak tisztán és érthetően.
Ha az embereik meg tudják találni Escobart...
Nem érdekel a következmény.
Holtan akarom.
Van bárkinek baja ezzel?
Minden tisztelettel, Elnök úr, valószínű, hogy így történik, ha ellenáll.
Máskülönben elfogjuk.
Majd értesítsenek!
Uraim.
Mrs. Escobar?
Hívott az államügyész úr ma reggel.
Úgy döntött, hogy visszavonja védőőrizetüket.
Hétvégére már nem lehetünk itt.
Nem. Ezt nem tehetik velem!
Azt várták, hogy majd a férje megadja magát, de sose tette.
Asszonyom? Asszonyom!
Adhatnék egy tanácsot?
Szerintem ideje elgondolkozni a maga és gyerekei védelméről.
Felejtse el őt.
Hiányolnak a gyerekek. Felébresszem Juan Pablót?
Szerintem nem lenne most jó ötlet, szerelmem.
Na... egy évvel idősebbnek érzed magad, vagy mi?
Inkább négy vagy öt évvel idősebbnek.
Nagyon hiányoztál nekünk, Pablo.
Egyre hosszabbak a napok.
Nekem is.
Még mindig nem értem, miért vagy Medellínben.
Túl veszélyes az a hely, szerelmem!
Pont emiatt. Senki se gondolná, hogy itt vagyok.
Pablo...
Szerintem eljött az idő. Nincs választásunk.
Nem a világ vége, ha megadod magad, szerelmem.
A börtönt túlélheted.
Mindketten tudjuk, hogy nem fog megtörténni.
Állj, állj!
- Idehallgass, Pablo! - Beszélgetnek!
- Mindig is Pablo Escobar leszel. - Főnök!
Mindig is az a férfi leszel, akit csodálnak és követnek.
Az én uram.
Szerelmem, sok újságíró szeretne beszélni veled.
Azok, akik imádnak és követnek.
Tata, Limón szeretné, ha most leraknám.
Escobar az! Menjünk nyugatra! Mérjük be a helyet, Morales!
Szerelmem, vedd például Nelson Mandelát!
Lecsukták, de az emberek akkor is hittek benne.
Nobel-díjat adtak neki.
Azt hallottam, hogy elnök is lesz belőle talán. Az elnök, Pablo!
Annak az országnak, ami bebörtönözte.
Le kell tennem. Majd beszélünk erről.
Állj meg, Alvaro! Egy pillanat.
Jól van, Pablo. Csak gondold át, amit mondtam.
Nagyon fontos.
Igazából ez az egyetlen kiutunk.
Menjünk lassan, Alvaro!
Ezredes! Ezredes, itt Martinez hadnagy.
Gondold át a megadást, szerelmem. Gondolj a családodra!
Átgondolom.
Rendben?
Nagyon szeretlek.
Hova mész?
Medellínbe.
Tessék? Nem, nem, Hermilda. Nem mehetsz el!
A fiamnak szüksége van rám.
Hogyan?
Amit tőle kérsz...
hogy adja meg magát azoknak a szörnyetegeknek...
- Nem akarom, hogy megöljék. - Így vagy úgy, de megölik, jól tudod!
Nem fogják, ha megadja magát.
- Ez csapda! Szentséges Istenem, Tata! - Halkabban!
Nem! Nem, asszonyom.
Nem maradok csendben, miközben... nézem, ahogy... elárulod a fiamat!
Sose árultam el Pablót! Csak hogy tisztázzuk!
Bezártak ebbe a hotelba, mintha börtön lenne.
Az országot sem hagyhatjuk el.
És az egyetlen esélyem, hogy a gyerekeim élve megússzák az...
ha Pablo megadja magát.
A fiamnak...
szüksége van az anyjára.
Hermilda!
Kérlek, vigyázz magadra! Kérlek.
Mondd a gyerekeknek, hogy...
Elmondom nekik.
Infót kaptunk, hogy Escobar ebben az épületben van.
Figyeljenek! Mindenki igyekezzen élve elfogni!
Escobart Kolumbia népének bírósága elé kell állítani
hogy feleljen a gyalázatos bűneiért, amit e nemzet ellen elkövetett.
Na most, ha ellenáll...
ha egyetlen emberünket is veszélybe sodorja...
Azt akarom, hogy lőjék le. Értették?
- Igen, ezredes! - Indulás!
Minden rendben, főnök?
Tata azt akarja, hogy megadjam magam.
Azt mondta, olyan lehetek, mint Nelson Mandela.
Nelson Mandela?
Az meg ki, főnök?
Vettél több cigipapírt?
Sajnálom, nem, főnök.
Nem tudok gondolkozni ezzel a kibaszott kínai kajaszaggal!
Nincs itt.
Jöjjön be! Nem kockáztathatjuk, hogy meglássanak, uram!
Ez az én városom, Limón.
Ezek az én embereim.
Medellín sose árulna el.
Ezredes!
- Megint elbasztuk, uram. - Nincs itt.
Úgy tűnik, hogy elromlott a kis gépezetük.
Menj, babráld a pici gombot! Menj csak!
Elnézést, ezredes.
Figyelem! Bontsuk le a gyülekezőpontot, visszamegyünk Holguínba!
Az a szarházi nem innen beszélt, de közel volt.
- Egy szellem. - Hogy mi?
Olyan jel, ami visszaverődik valamiről s máshol bukkan fel.
Ez történt Escobar jelével is. Visszatükrözte a víz.
Elmegyek cigipapírért, kitisztítom kicsit a fejem.
Add a kulcsot!
- Elmegyek én, főnök. - Hol a napszemüveg?
- Üdv, uram. - Üdv, hogy tetszik lenni?
Kérnék egy epreset habbal.
- Szolgálatára! - Köszönöm.
- Köszönöm, mennyivel tartozom? - Csak kétezer peso.
- Tessék. Köszönöm! - Köszönöm.
- Üdv. Gyümölcslevet kérek. - Hogy tetszik lenni? Örömmel!
Uram!
- Köszönöm! - Semmiség.
- Rúgd ide! - Az az!
Igen!
Elég ostobának vagy tökösnek kell lenni ahhoz, hogy
úgy üljünk itt, mintha mi sem történne.
Hétmillió dollárt ajánlanak a fejedért, és üldögélsz itt
mint egy kibaszott turista.
Úgy nézel ki, mint Che Guervara.
Ami szép, az szép is marad.
Te meg úgy, mint aki megette Che Guevarát.
Mi van? Nem hiányzom, vagy mi?
Tegnap lettem negyvennégy éves.
Bassza meg, öreg vagy, Pablo!
Köszönöm, Gustavo.
Tudtad, hogy Julius Caesar 44 éves volt, amikor meghódította Britanniát?
Sokszor elveszítette hatalmát, de mindig visszaszerezte.
Megállíthatatlan volt.
Igen, de annak a faszfejnek kibaszott hadserege volt.
Régen azt beszéltük, hogy a dzsungelbe bújunk, ha szarban vagyunk, emlékszel?
Igen, és csatlakoznánk a gerillákhoz.
Tata azt akarja, hogy megadjam magam.
Tata okos asszony, Pablo. Nagyon szeret.
Talán nem rossz ötlet.
Megadod magad, sittre mész, kihasználod az időt, hogy pihenj
gondolkozz, átrendezed az üzletet, aztán bármikor megszökhetsz.
A legenda növekszik.
-Ugyanezt mondta ő is. - Aha.
Mindketten tudjuk, hogy ezúttal nem lesz olyan könnyű, unokaöcsém.
Elég a szarakodásból.
Banditák vagyunk, Pablo.
Ugye?
Mit gondolsz?
Szerintem...
minden akkor kezdett el romokba dőlni, amikor távoztál.
Szóval tényleg hiányzom, te szarházi!
Minden egyes kibaszott nap, testvérem.
Főnök? Ne tegyen többé ilyet, uram!
- Aggódtam. Ez veszélyes, főnök! - Nézd...
Tökéletesen működött.
Jó ember vagy, Limón.
Köszönöm.
Köszönöm szépen.
- Megesszük azt a tésztát, vagy mi? - Igen, uram.
- Sózd meg, te puhány. - Igen, főnök. Ahogy mondja.
Éhes vagyok.
Tata?
Pablo?
Itt is van életem szerelme!
- Megváltozott a hangod. - Jól vagyok, szerelmem.
Jól érzem magam.
Készen állok beszélni az újságírókkal.
Remek, szerelmem!
Ez azt jelenti, hogy megadod magad?
Nem, Tata.
Soha nem adom meg magam.
Nem fognak minket megvédeni, Pablo.
Neked kell.
Soha nem adom meg magam, szerelmem.
Tudom, Pablo.
De mi a terved?
Jól van.
Tudom, hogy mit fogunk tenni.
Beszélünk az összes külföldi újságírókkal.
Ezt fogjuk tenni.
- ...külföldi újságírókkal... - Lassíts, Alvaro!
...hogy a világ megtudja, mit művelnek ezek a rohadékok...
- Erre fele lesz, Morales. - Biztos?
Teszünk róla, hogy a nemzetközi sajtó nyomást gyakoroljon a kormányra.
Figyelj, sikerülni fog, Tata.
Sikerülni fog nekünk. Küzdünk, és sikerrel járunk.
Hinned kell bennem!
- Sikerrel járunk. - Állj, állj!
Amint ezt megtesszük, a dzsungelbe megyek, csatlakozok a gerillákhoz...
Azt a kurva, Escobar az!
Ki kell juttatnunk az országból téged és a gyerekeket.
Jól figyelj...
Addig nem nyugszom, amíg ez meg nem történik.
Vezess lassan, Alvaro! Parkolj le itt mindjárt.
Csak egy noteszem van. Idehozom.
A helikopterek bemérik a területet, igaz?
Igen, ezredes, csak ott.
- Jó. - Elnézést, ezredes.
Martinez hadnagy a négyes csatornán van.
Rendben, elnézést. Köszönöm.
Mondja csak, hadnagy!
Megtaláltam, ezredes.
Kit? Escobart?
Igen, ezredes.
Los Olivosban van.
Biztos vagy, fiam? Nem engedhetünk meg magunknak még egy hibát.
Biztos vagyok. Láttam.
Hogy érted, hogy láttad?
Igen, kinézett az ablakon. Most már szakállas, de ő az.
Ő is meglátott téged?
Nem, szerintem nem.
Idehallgasson, hadnagy!
Van még pár emberünk a gyülekezőponton.
Várjanak ott, amíg oda nem érnek. Értve?
Vettük, ezredes.
Még egy valami. Vigyázz magadra! Vétel és vége!
- Pontosítsuk a helyszínt. - Azonnal!
Szia, apa!
Hogy megy, fiam?
Valamit kérdezni akartál?
Igenis, uram!
Mit kívántál szülinapodra?
Ha elmondom, akkor nem válik be. Nem?
Mondd már! Ne legyél ilyen!
Nos, csak annyit tudok elárulni
hogy nagyon jó kívánság volt.
Tudod
a világ legjobb szülinapját érdemled.
Köszönöm, kicsikém.
Százados!
- Hall engem, százados? - Igen, ezredes?
Hány emberünk maradt az ideiglenes bázison?
- Velem együtt olyan tizenketten. - Jól figyeljen!
- Martinez hadnagy megtalálta Escobart. - A francba! Induljunk!
Mindenki Los Olivoshoz!
Halló.
Szia, kis hercegnőm. Hogy vagy, picinyem?
Jól.
Itt van nálam a kis nyuszid. Nagyon kövéredik!
Perez!
Figyelem! Két csoport. A százados és őrmester hátra, én megyek elől!
Ez az a ház.
Add az anyádat, jó?
Pablo!
- Megvannak a kérdések? - Igen, szívem, itt vannak.
Az első egy spanyol újságírótól van.
„Hogy érzed magad ennyi menekülés után?”
Írd ezt le:
„Nagyon nehéz távol lenni a családomtól
akiket a világon mindennél jobban szeretek.”
- Őrmester, menjen körbe! - „De jól érzem magam.
Erősnek.
Van bennem lelkierő, hogy szembeszálljak az igazságtalanságokkal.
A kormány gúnyt űzött a jogainkból.
Emiatt rontották meg gyilkosok az igazságszolgáltatási rendszerünket.
Kolumbia népe sokkal jobbat érdemel ennél.
Az állam fogva tartja a családomat.
Ez emberi jogokat sértő bűntett, amit a magukat
demokratának valló kormányunk követ el.
A picinyeim ártatlan gyerekek
akiknek semmi közük apjuk bajaihoz.
Annyit akarunk a kormánytól, hogy szolgáltassanak
igazságot Los Pepes gyilkosok elfogásával.
De mindenekfelett, hogy engedjék a családomat azonnal elhagyni az országot.
Enélkül...”
Egy pillanat.
Mi történt, Pablo?
Valami furcsa történik. Majd visszahívlak!
Pablo!
Pablo! Ne tedd le, Pablo!
Pablo, mi folyik ott?
Mi a baj, anya?
Mehet! Jól van.
Mozgás!
Menjünk!
Menjünk! Gyere már!
Gyere már!
Gyerünk! Mozgás!
Menj, menj!
Mozgás!
Menj!
Tovább!
Ne lőjenek! Senki ne lőjön!
Sarmiento őrmester!
Meglőtte Pablo Escobart!
Még él?
Ennyi időn át vadásztunk rá...
és egyszer csak bámulok lefelé kibaszott Pablo Escobarra.
Évekig alkottam egy képet erről a faszfejről.
Hogy micsoda szörnyeteg.
De a helyzet a következő:
Amint megpillantod, csalódást okoz az ördög látványa.
Csak egy férfi.
Megnő a szakálla, ha nem borotválja.
Kövér és nincs cipő rajta.
Jó hosszan megnézed a gonoszt, és eszedbe jut egy...
Éljen Kolumbia!
Megöltük Pablo Escobart!
- Éljen! Éljen! - Éljen Kolumbia!
- Éljen Kolumbia!
Igen, tessék?
Megölték Pablo Escobart!
A fiam! A fiam...
Istenhez imádkozom, hogy más anyák
sose éljék át azt a fájdalmat, amit most én.
A fiam nem volt olyan rossz, mint aminek mondták.
Hibáztatták bármi rosszért, ami történt.
Szeretném, ha emlékeznénk jó tetteire
mert nem tett rossz dolgokat, ahogy mondják.
Játszótereket épített. Új negyedet épített a szegényeknek.
Senki sem figyel oda erre.
A világon senkinek sem lehet ennél jobb fia.
Ő a legnemesebb emberek egyike volt. Nem csak fiamként...
Foglaljon helyet, asszonyom! Üljön csak!
Köszönöm.
Meséljen!
Halála előtt a férjem arra kért, hogy idejöjjek.
Ezt mondta?
Azt mondta, hogy bár ellenségek lettek
valamikor partnerek voltak, és barátok.
Kérem, folytassa!
Azt mondta, hogy maga tisztességes ember. Hogy megértené a helyzetet.
Hogy megbocsátana nekünk.
Hogy esetleg segítene kijutni az országból.
Mennyije maradt meg, Mrs. Escobar?
Ingatlan formájában? Készpénz?
Kideríthetem.
Az jó.
Mert az egész kell.
Szükségem lesz ügyvédre, uram?
Maguk a felügyelőbizottság, ugye?
Szakmai magatartás, vagy valami lószar?
Ez nem a bizottság.
Akkor kicsodák maguk?
A központból jöttünk.
Mit akarnak tőlem?
Jól van, uraim!
Uraim!
Minden üzlet történelmében vannak döntő pillanatok.
Tudja, hogy 1992-ben mennyi kokaint juttattak
az Államokba Kolumbiából becséles szerint?
Háromszáztizenegy metrikus tonnányit.
Az első értékesítés. Az első millió. Az első milliárd.
Amikor az ellenséged nincs többé.
1993-ban pedig – Escobar hajtóvadászata közben – háromszázhetvenkettő tonnát.
A szarházi már az utolsókat rúgja.
Minden egyes laborát bezárták.
De a kokain termelés aztán növekszik.
Nem a reakciónk a fontos e pillanatokban
hanem hogy mennyire jól készült fel rá.
Uraim, azt kell mondjam, készen állunk.
El tudja képzelni, milyen lesz jövőre?
És a sikerhez nem lesz szükségünk bombákra vagy emberrablásra.
Titokban működünk.
Mire észbe kapnak, és nézik, hogy mi történt
már ott se leszünk.
Nem, uram!
- Egészség! - Egészség!
A király halott. Hosszan éljenek a királyok.
Mennyit tud a Cali-kartellről Peña ügynök?
A feliratot fordította: Lucy K. Melocco