UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Serialul e inspirat din evenimente reale.
Unele personaje, nume, firme, incidente, locuri și evenimente sunt fictive
în scopurile dramatizării.
Cetățeni ai Columbiei,
vi-l prezentăm pe noul nostru președinte, Pablo Escobar!
PABLO ESCOBAR PREȘEDINTE
Mulțumesc.
Ce mai faceți, dle președinte?
Mulțumesc.
Apreciez.
Mulțumesc.
Vă rog, dle președinte.
- Îți aparține. - Mulțumesc.
Mulți ani trăiască
- Mulți ani trăiască - Ce e asta?
Pablo să trăiască
La mulți ani
Bravo, Pablito!
Te iubesc, fiule. Nu mânca tot tortul.
Nu uita să sufli în lumânări, tată.
La mulți ani, tati!
Pablo, ne e tare dor de tine.
Am fi vrut să putem fi cu tine.
Știu, draga mea.
Curând toate astea vor fi în urma noastră.
Promit.
Căutați în dicționar „realismul magic”
și va descrie un stil literar
care înglobează elemente fantastice și mitologice
într-o ficțiune altminteri realistă.
El s-a născut în Columbia.
Și oricine a stat cu adevărat aici știe de ce.
Este locul unde bizarul își dă mâna cu inexplicabilul
în fiecare zi.
La fel ca în romanele lui Gabriel García Márquez,
ciudățeniile se petrec de regulă în anumite momente critice.
Când totul e pe muchie de cuțit.
Când totul e pe punctul să se schimbe.
Dintre toți cei îndreptățiți să-l prindă pe Escobar,
Javier Peña merita să fie acolo în momentul respectiv.
Niciun american nu a dăruit și nu a făcut mai mult.
Ei bine...
Pentru... Direcția pentru Combaterea Drogurilor?
Beau pentru asta cât mai pot.
Băga-mi-aș, ești viețaș, Javi.
Nu trebuie să fii geniu să îți dai seama care agent DEA cu o carieră îndelungată
era legat de brigada morții Los Pepes.
Comisia disciplinară profesională nu e renumită că ar fi genială, deci...
Da, și oricum, cine citește Miami Herald?
Murphy, ascultă.
Am vorbit serios.
Când încep să pună întrebări, spune-le ce vor să audă, bine?
- Eu am fost de la bun început. - Du-te în pula mea, Javi.
Tu și oricine vine să pună întrebări.
Fă-mi un serviciu. Tu...
Prinde-l.
Stimați pasageri.
Îmbarcarea pentru zborul 464 către Washington DC începe la poarta patru.
Bine, trebuie să... Nu pot termina. E...
Trebuie să plec.
Ai grijă de tine.
A fost de ajuns un iz de scandal din gura unei regine exilate a drogurilor,
și Peña s-a făcut nevăzut ca prin minune, futu-i.
'Neața, șefu'.
Am făcut ouă.
- A mai rămas tort. - Da, domnule.
Mulțumesc.
Am luat tot ce ne trebuie, șefu'.
Te-ai dus la un magazin diferit, da?
Da, domnule. Mă duc la altul de fiecare dată.
Mama vânzătoarei e tămăduitoare.
I-am făcut o vizită.
Ți-am spus să nu vorbești cu nimeni.
Da, șefu', dar...
problema e că eu cred în chestii de-astea de când eram mic.
Uitați...
I-am cerut ceva care să vă aibă în pază.
Sabia Sfântului Arhanghel Mihail...
- Fecioara... - Și Pruncul Sfânt din Atocha.
Știi că eu și mama mea i-am ridicat o biserică?
Da, domnule.
În Barrio Pablo Escobar.
Acolo am copilărit, șefu'.
La mulți ani, domnule.
Mulțumesc, Limón.
Scuzați-mă.
Semnalul acesta vine din Medellín.
Din sudul orașului Medellín. Cartierul Casablanca, mai precis.
- Pablo a venit acasă. - Cred că da.
Să sperăm că vorbește iar cu ei mâine.
Dacă o face, vom asculta.
Rămâne între noi, ați înțeles?
Vom instala o bază provizorie în Casablanca.
Trebuie să acționăm cât mai rapid când apare Escobar, ați înțeles?
- Da, dle colonel. - Bine lucrat.
Locotenent Martinez?
Cât a trecut până să avem iar vești despre Escobar? O lună? Mai mult?
O lună și jumătate, domnule.
În tot acest timp, tu ai stat în autodubă ascultând zgomot de fond?
Da. Am așteptat.
Încăpățânarea mi se trage din familie. O avem în sânge.
Mă retrag.
Șase.
Vă dați seama ce s-ar întâmpla dacă ar fi legală cocaina?
E rândul tău.
Șefu', dacă s-ar legaliza cocaina,
cred că ați fi șeful întregii lumi și nu s-ar atinge niciun polițai de dvs.
Da, domnule.
Suntem siguri că apelul provenea din cartierul Casablanca, din Medellín.
E cea mai bună informație primită de luni de zile.
Nu îl subestimați. Am mai făcut greșeala asta în trecut.
Domnilor, vreau să o spun categoric.
Dacă oamenii voștri îl pot găsi pe Escobar...
nu-mi pasă de consecințe.
Îl vreau mort.
Vă deranjează asta?
Cu tot respectul, dle președinte, dacă se opune, așa se va întâmpla.
Altfel, îl vom captura.
Țineți-mă la curent.
Domnilor.
Dnă Escobar?
Procurorul general a sunat dimineață.
A decis să pună capăt regimului de protecție în custodie.
Trebuie să plecăm până la sfârșitul săptămânii.
Nu. Nu ne puteți face asta.
Au așteptat ca soțul dvs. să se predea și nu a făcut-o.
Doamnă?
Pot să vă dau un sfat?
Cred că e momentul să vă gândiți la dvs. și la siguranța copiilor.
Uitați de el.
Copiilor le e dor de tine. Să-l trezesc pe Juan Pablo?
Probabil că nu e o idee bună acum, draga mea.
Deci... te simți cu un an mai în bătrân sau ce?
Mai degrabă cu patru sau cinci.
Ne-ai lipsit foarte mult, Pablo.
Zilele par mai lungi.
Și pentru mine.
Tot nu înțeleg de ce ești în Medellín.
Locul acela e prea periculos, dragul meu.
Exact de-aia. Nimeni nu s-ar gândi că sunt aici.
Pablo...
Cred că a venit momentul. Nu avem de ales.
Dacă te predai, nu e sfârșitul lumii, dragule.
Poți supraviețui în închisoare.
Amândoi știm că asta nu se va întâmpla.
Oprește!
- Ascultă-mă, Pablo... - Vorbesc.
- Vei fi Pablo Escobar pentru totdeauna. - Șefu'.
Vei fi întotdeauna bărbatul pe care lumea îl admiră și îl urmează.
Bărbatul meu.
Mulți jurnaliști vor să vorbească cu tine.
Oamenii te iubesc și te urmează.
Tata, Limón vrea să închid.
E Escobar. Ia-o spre vest. Fixează poziția, Morales.
Dragule, uită-te la Nelson Mandela.
L-au băgat la închisoare, dar lumea tot a crezut în el.
I-au dat premiul Nobel.
Se spune că ar putea chiar să ajungă președinte. Președinte, Pablo.
În țara care l-a trimis la închisoare.
Trebuie să închid. Mai vorbim mai târziu.
Alvaro, oprește. Oprește o secundă.
Bine, Pablo. Dar gândește-te la ce îți spun.
E foarte important.
E unica noastră scăpare.
Alvaro, avansează încet.
Dle colonel! Aici locotenentul Martinez.
Gândește-te să te predai, dragul meu. Gândește-te la familia ta.
Mă voi gândi.
Bine?
Te iubesc foarte mult.
Unde te duci?
La Medellín.
Poftim? Nu, Hermilda. Nu poți pleca.
Fiul meu are nevoie de mine.
Cum așa?
Ce vrei tu...
ca el să se predea acestor monștri...
Nu vreau să îl omoare.
Oricum îl vor omorî, iar tu știi asta.
Nu o vor face dacă se predă.
- E o capcană! Tata, pentru Dumnezeu! - Vorbește mai încet.
Nu! Nu, doamnă.
Nu voi vorbi în șoaptă în timp ce tu îmi trădezi fiul.
Nu l-am trădat niciodată pe Pablo. Să fie foarte limpede.
Suntem închise în acest hotel ca într-o pușcărie.
Nu putem pleca nici din țară.
Singura variantă pentru a ieși din asta cu copiii mei în viață...
este dacă Pablo se predă.
Fiul meu...
are nevoie de mama lui.
Hermilda.
Te rog să ai grijă. Te rog.
Spune-le copiilor...
O să le spun.
Avem informații că Escobar e în această clădire.
Ascultați. Vreau să faceți tot posibilul să îl capturați în viață.
Escobar trebuie tras la răspundere în fața columbienilor
și trebuie să răspundă pentru atrocitățile comise împotriva acestui popor.
Dacă opune rezistență...
dacă un singur om dintre ai noștri este în pericol...
vreau să îl ucideți. Ați înțeles?
- Da, dle colonel! - Să mergem.
Toate bune, șefu'?
Tata vrea să mă predau.
A spus că pot fi ca Nelson Mandela.
Nelson Mandela?
Cine e ăla, șefu'?
Ai mai luat foiță de rulat?
Nu, șefu', scuze.
Nici nu pot gândi în putoarea asta de mâncare chinezească.
Nu e aici.
Șefu', haideți înăuntru. Să nu cumva să fiți văzut.
Acesta e orașul meu, Limón.
Aceștia sunt oamenii mei.
Medellín nu mă va trăda niciodată.
Dle colonel.
- Iar am dat-o în bară. - Nu e aici.
Se pare că mașinăria ta e stricată, locotenente?
Du-te și joacă-te cu butonașul. Hai.
Mă retrag, dle colonel.
Atenție! Demontați baza și întoarceți-vă la Holguín.
Ticălosul nu vorbea din clădirea asta, dar era aproape.
- O fantomă. - Ce-i aia?
Așa se numește un semnal care e reflectat și apare altundeva.
Asta s-a întâmplat cu semnalul lui Escobar. A fost reflectat de apă.
Mă duc să-mi iau foiță de rulat și să-mi aerisesc mintea.
Dă-mi cheile!
- Dacă vreți, mă duc eu. - Unde sunt ochelarii de soare?
- Bună ziua, domnule! - Bună ziua! Ce mai faceți?
Una de căpșuni cu frișcă, vă rog.
- Cu plăcere. - Mulțumesc.
- Mulțumesc. Cât vă datorez? - Doar două mii de pesos.
- Poftim. Mulțumesc. - Mulțumesc.
- Bună ziua! Un suc, vă rog. - Bună ziua! Cu plăcere.
Domnule!
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Pasează! - Uite aici.
Trebuie să fii complet nebun sau să ai un tupeu enorm
ca să stai aici ca și cum nu s-ar fi întâmplat nimic.
Oferă șapte milioane de dolari pe capul tău,
iar tu stai aici ca un turist idiot.
Arăți ca Che Guevara.
Ce-i frumos e frumos pentru totdeauna.
Tu arăți de parcă l-ai mâncat pe Che Guevara.
Ce? Nu ți-e dor de mine?
Ieri am făcut 44 de ani.
Băga-mi-aș, ești bătrân, Pablo.
Mulțumesc, Gustavo.
Știai că Iulius Cezar a invadat Britania când avea 44 de ani?
A pierdut puterea de multe ori, dar a recuperat-o de fiecare dată.
Nu s-a lăsat oprit de nimic.
Da, dar lăbaru' ăla avea ditamai armata.
Mai ții minte când spuneam că ne ducem în junglă dacă se îngroașă gluma?
Da, și ne alăturăm paramilitarilor.
Tata vrea să mă predau.
Tata e o femeie inteligentă, Pablo. Te iubește foarte mult.
Poate că e o idee bună.
Te predai, intri la închisoare și te mai odihnești, te gândești,
restructurezi afacerile și evadezi când vrei.
Legenda crește.
- Și ea a spus la fel. - Da.
Amândoi știm că n-o să fie așa de ușor ca mai înainte, vere.
Hai să terminăm cu prostiile.
Noi suntem bandiți, Pablo.
Da?
La ce te gândești?
Eu cred...
că totul a început să se ducă dracului în ziua în care ai plecat.
Deci ți-e dor de mine, ticălosule.
În fiecare zi din viața mea, frate.
Șefu'? Să nu mai faceți asta.
- Mi-am făcut griji. E periculos... - Uite...
A funcționat perfect.
Ești bun cu mine, Limón.
Mulțumesc.
Mulțumesc mult.
- Mâncăm paste sau ce? - Da, domnule.
- Să pui sare, tâmpitule. - Da, șefu'. Cum spuneți.
Mi-e foame.
Tata?
Pablo?
Iat-o pe iubirea vieții mele.
- Ai altă voce. - Mă simt bine, iubito.
Mă simt bine.
Și sunt gata să vorbesc cu reporterii.
Bine, dragul meu.
Asta înseamnă că te predai?
Nu, Tata.
Nu mă voi preda niciodată.
Ne-au anulat protecția, Pablo.
Trebuie să o faci.
Nu mă voi preda niciodată, iubito.
Știu, Pablo.
Dar care e planul tău?
Bine.
Știu ce vom face.
Vom vorbi cu toți ziariștii străini.
Uite cum facem.
- ...ziariștii străini... - Alvaro, încetinește!
...să știe toată lumea ce fac ticăloșii ăștia...
- Trebuie să fie prin zonă, Morales. - Ești sigur?
Vom împinge presa internațională să facă presiuni asupra guvernului columbian.
Și ascultă-mă, vom reuși, Tata.
Vom reuși. Ne vom bate și vom izbândi.
Trebuie să mă crezi.
- Vom izbândi. - Oprește!
Imediat ce facem asta, mă duc în junglă, mă alătur paramilitarilor...
Fir-ar al naibii, e Escobar.
Trebuie să te scoatem cu copiii din țară.
Și ascultă...
Nu voi avea odihnă până când nu facem asta.
Alvaro, condu încet. Parchează undeva în față.
Am doar un carnețel. Stai să îl aduc.
Elicopterele triangulează zona aia, da?
Da, dle colonel, doar în zona asta.
- Foarte bine. - Scuzați-mă, dle colonel.
Locotenentul Martinez e pe canalul patru.
Bine, scuze. Mulțumesc.
Te ascult, locotenente.
Dle colonel, l-am găsit.
Pe cine? Pe Escobar?
Da, dle colonel.
E în Los Olivos.
Fiule, ești sigur?
Nu ne permitem luxul unei alte greșeli.
Sunt sigur. L-am văzut.
Cum adică l-ai văzut?
Da, era la fereastră. Acum are barbă, dar l-am văzut.
Iar el te-a văzut?
Nu, nu cred.
Ascultă, locotenente.
La baza provizorie mai sunt câțiva oameni.
Așteaptă până ajung la tine. Ai înțeles?
Recepționat, dle colonel.
Încă ceva. Ai grijă. Terminat.
- Fixează poziția. - Imediat.
Alo, tată.
Cum merge, fiule?
Voiai să mă întrebi ceva sau ce?
Da, domnule.
Ce dorință ți-ai pus de ziua ta?
Dacă îți spun, nu mi se împlinește. Știi?
Spune-mi! Nu fi așa!
Păi, nu pot decât să îți spun
că era o dorință foarte bună.
Știi,
meriți cea mai bună zi de naștere din lume.
Mulțumesc, iubitul meu.
- Căpitane, mă recepționezi? - Da, dle colonel?
Câți oameni mai sunt la baza provizorie?
- 12 cu tot cu mine. - Ascultă.
- Martinez l-a găsit pe Escobar. - La naiba! Să mergem!
Toată lumea la Los Olivos!
Bună!
Bună, prințesa mea! Ce mai face fetița mea?
Bine.
Iepurașul tău e aici. Se cam îngrașă.
Perez!
Atenție! Două grupuri. Căpitanul și sergentul prin spate, eu prin față.
Asta e casa.
Dă-mi-o pe mama la telefon, bine?
Pablo.
- Ai întrebările? - Da, dragule, le am aici.
Prima este de la o reporteră spaniolă.
„Cum vă simțiți după atâtea zile pe fugă?”
Scrie.
„E foarte dificil departe de familia mea,
pe care o iubesc mai mult decât orice pe lume.”
Sergent, prin spate!
Dar mă simt bine.
Mă simt în putere.
Și sunt hotărât să mă lupt cu toate aceste nedreptăți.
Guvernul și-a bătut joc de drepturile noastre.
A lăsat ca justiția noastră să fie coruptă de asasini.
Poporul columbian merită ceva mult mai bun.
Guvernul îmi ține familia ostatică.
E o încălcare a drepturilor omului de către un guvern
care își spune democratic.
Copilașii mei sunt nevinovați
și nu au nimic de-a face cu problemele tatălui lor.
Nu vrem de la guvern
decât să îi aducă în fața legii pe asasinii din Los Pepes.
Dar, mai presus de orice, să permită familiei mele să plece imediat din țară.
Fără asta...”
Un moment.
Ce s-a întâmplat, Pablo?
Se petrece ceva ciudat aici. Te sun eu înapoi.
Pablo!
Pablo! Pablo, nu închide.
Pablo, ce se întâmplă?
Ce se întâmplă, mami?
Bine. Așa.
Acum!
Să mergem!
Haide! Să mergem!
Vino!
Haide! Mișcă!
Acum, haide!
Mișcă!
Du-te!
Nu te opri!
Nu trageți!
Sergent Sarmiento!
Tocmai l-ai împușcat pe Pablo Escobar!
E viu?
Tot acest timp pe urmele lui...
și deodată îl am la picioare pe afurisitul de Pablo Escobar.
De ani de zile mi-l închipuiam pe ticălosul ăsta.
Ce monstru o fi.
Dar să vă spun ceva.
Când dai cu ochii de el, diavolul e o mare dezamăgire.
Un simplu bărbat. Dacă nu se bărbierește, îi crește barba.
Gras și desculț.
Privești cu atenție răul și îți amintești de...
Trăiască Columbia!
- Trăiască Columbia! - Trăiască!
Noi l-am ucis pe Pablo Escobar!
- Trăiască! - Trăiască Columbia!
- Trăiască Columbia!
Te ascult.
L-au omorât pe Pablo Escobar!
Fiul meu!
Mă rog la Dumnezeu ca alte mame să nu sufere durerea pe care o simt eu.
Știu că fiul meu n-a fost așa de rău pe cât l-au făcut să pară.
Știu că i-au pus în cârcă toate relele care s-au întâmplat.
Vreau să ne amintim de faptele lui bune,
pentru că nu a făcut rău, așa cum se spune.
A amenajat terenuri de joacă. A construit un cartier pentru săraci.
Nimeni nu a acordat atenție acestor lucruri.
Nu va exista niciodată un fiu mai bun ca al meu.
A fost un om cu un spirit nobil. Nu doar ca fiu...
Luați loc, doamnă. Luați loc.
Mulțumesc.
Vă ascult.
Înainte să moară, soțul meu mi-a spus să vă caut.
V-a spus el asta?
Mi-a spus că, deși ați devenit dușmani,
ați fost odinioară asociați și prieteni.
Ce spuneați?
Mi-a spus că sunteți cumsecade. Și că ați înțelege situația.
Că ne-ați ierta.
Și că ne-ați putea ajuta să plecăm din țară.
Cât v-a mai rămas, dnă Escobar?
În proprietăți? Bani lichizi?
Pot să aflu.
Foarte bine.
Pentru că vreau tot.
Domnule, am nevoie de un avocat?
Sunteți comisia disciplinară, nu?
Conduită profesională sau alte aiureli?
Nu suntem comisia disciplinară.
Atunci cine sunteți?
Suntem de la Operațiuni.
Și ce vreți de la mine?
Bine, domnilor.
Domnilor!
În istoria fiecărei afaceri există momente decisive.
În 1992, știi câtă cocaină am estimat că intra în SUA din Columbia?
311 tone.
Prima vânzare.
Primul milion. Primul miliard.
Și când rivalul tău nu mai există.
În 1993, în timpul urmăririi lui Escobar, 372 de tone.
Ticălosul ăla e acum pe ducă.
Toate laboratoarele sale au fost închise.
Iar producția de cocaină crește.
În aceste momente nu este important cum reacționăm,
ci cât de bine ne-am pregătit.
Domnilor, trebuie să vă spun că suntem gata.
Poți să-ți imaginezi ce va fi anul viitor?
Și nu vom avea nevoie de răpiri și de bombe pentru a reuși.
O vom face în clandestinitate.
Când se întorc să vadă ce s-a întâmplat,
noi nu vom mai fi acolo.
Nu, domnule!
- Noroc! - Noroc!
Regele e mort. Trăiască regii.
Agent Peña, cât știi despre cartelul din Cali?