EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Denna serie är inspirerad av verkligheten.
Vissa namn, företag, händelser och platser har fiktionaliserats av dramatiska skäl.
Medborgare i Colombia,
får vi presentera er nye president, Pablo Escobar!
Tack så mycket.
Hur står det till, herr president?
Tack.
Så vänligt.
Tack.
Stig på, herr president.
-Var så god. -Tack.
Ja må han leva
-Ja må han leva -Vad är det här?
Ja må han leva uti hundrade år...
Bravo, Pablito! Jag älskar dig, min son. Ät inte upp hela tårtan.
Glöm inte att blåsa ut ljusen, pappa.
Grattis på födelsedagen, pappa!
Pablo, vi saknar dig så.
-Vi önskar att vi kunde vara hos dig. -Jag vet, min älskling.
Snart ligger det här bakom oss.
Jag lovar.
Slår man upp "magisk realism" i ordlistan så beskriver det en litterär stil
med absurda eller mytologiska inslag i en i övrigt realistisk skildring.
Det var i Colombia det började. Och alla som varit här vet varför.
Det är en plats där det oförklarliga är en del av vardagen.
Men, precis som i romaner av Gabriel García Márquez
dyker konstigheterna upp i vissa avgörande ögonblick.
När alla är på helspänn.
När allt är på väg att förändras.
Av alla som var ute efter att sätta dit Escobar
förtjänade Javier Peña att vara där när det hände.
Ingen amerikan hade gett mer eller gjort mer.
Skål för... narkotikapolisen?
-Jag skålar medan jag kan. -Klart att du får vara kvar.
Man behöver inte vara ett geni för att inse vilken DEA-agent
som hade kopplingar till Los Pepes dödspatrull.
Ja, internutredarna har ju aldrig varit några genier.
Ja, och ingen läser ju Miami Herald.
Murphy, hör på.
Jag menade vad jag sa.
Om någon börjar fråga, så säg vad de vill höra. Allt var mitt fel.
Dra åt helvete, Javi. Och alla som ställer frågor.
Gör mig en tjänst.
Ta honom.
Ett meddelande:
Resande med flight 464 till Washington DC, gå till gate 2 för ombordstigning.
Jag kan inte dricka upp den där... Jag måste gå.
Sköt om dig.
Det räckte med några ord från en landsförvisad knarkdrottning
så var Peña borta, som genom ett trollslag.
God morgon, chefen.
Jag stekte lite ägg.
-Det finns tårta över. -Ja, señor.
Tack.
Jag köpte allt vi behöver.
Du gick väl till en annan affär?
Ja, jag går till olika varje gång.
Affärsinnehavarens mamma är en helare.
Jag gick till henne.
Jag sa ju åt dig att inte prata med någon.
Ja, chefen, men...
Jag har trott på sådant där ända sedan jag var liten.
Jo...
Jag bad henne om något som skulle skydda dig.
Ärkeängeln Mikaels svärd.
-Jungfru... -Santo Niño de Atocha.
Vet du att min mamma och jag byggde en kyrka?
Ja, señor.
I Barrio Pablo Escobar. Det var där jag växte upp.
Grattis på födelsedagen.
Tack, Limón.
Ursäkta.
Signalen kommer från södra Medellín. Casablanca, närmare bestämt.
-Pablo har kommit hem. -Jag tror det.
-Han kanske pratar med dem imorgon igen. -I så fall avlyssnar vi dem.
Det här stannar mellan oss.
Vi ska sätta upp en tillfällig bas i Casablanca.
Vi måste slå till direkt när Escobar dyker upp. Förstår ni det?
-Ja, översten. -Bra.
Löjtnant Martinez!
Hur länge sedan var det som vi hörde något från Escobar?
En och en halv månad.
Och hela tiden har du suttit i bilen och lyssnat på brus?
Ja. Och väntat.
Envishet verkar ligga i släkten. Vi har det i blodet.
Ursäkta mig.
Sex.
Kan du tänka dig vad som skulle hända om kokain vore lagligt?
Det är din tur.
Om kokain blev lagligt
skulle ni ta över hela världen, och polisen skulle inte kunna göra något.
Ja, señor. Samtalet kom från Barrio Casablanca i Medellín.
Det är vårt bästa spår på länge.
Underskatta honom inte. Vi har gjort det misstaget förr.
Jag ska vara tydlig:
Om era män lyckas hitta Escobar...
...så struntar jag i konsekvenserna.
Döda honom.
Har ni några invändningar?
Med all respekt, herr president. Om han gör motstånd, så gör vi det.
Annars griper vi honom.
Håll mig underrättad.
Mina herrar.
Señora Escobar?
Justitieministern ringde i morse. Han tänker avsluta ert skyddshäkte...
...så vi måste åka före helgen.
Nej. Nej, ni kan inte göra så mot oss.
De väntade på att er man skulle ge upp, men det gjorde han aldrig.
Señora!
Får jag ge er ett råd?
Det är dags att ni tänker på er egen och barnens säkerhet. Glöm honom.
Barnen saknar dig. Ska jag väcka Juan Pablo?
Det är nog inte så bra just nu.
Känner du dig ett år äldre nu?
Snarare fyra eller fem.
Vi har saknat dig så mycket, Pablo. Dagarna känns så långa.
Samma här.
Jag fattar inte varför du är i Medellín. Det är för farligt där.
Det är exakt därför. Ingen skulle tro att jag är här.
Pablo...
Jag tror att det är dags. Vi har inget val.
Att ge upp är inte jordens undergång. Du kan överleva i fängelset.
Vi vet båda att det inte kommer att hända.
Stanna, stanna, stanna!
-Lyssna, Pablo... -De pratar.
-Du kommer alltid att vara Pablo Escobar. -Chefen.
Den som alla ser upp till och lyssnar på.
Min man.
Journalisterna vill prata med dig. Folket älskar dig och följer dig.
Limón vill att jag lägger på.
Det är Escobar. Kör västerut. Bestäm positionen.
Titta på Nelson Mandela.
Han fick fängelse, men folket fortsatte att tro på honom. Han fick Nobelpriset.
Han kan till och med bli president. President, Pablo!
I samma land där han sattes i fängelse.
Jag måste lägga på. Vi får prata senare.
Stanna här, Alvaro.
Okej, Pablo, men tänk på saken. Det är väldigt viktigt.
Det är vår enda utväg.
Kör sakta.
Översten! Det här är löjtnant Martinez.
Fundera på att överlämna dig. Tänk på din familj.
Jag ska tänka på saken.
Okej?
Jag älskar dig så mycket.
Vart ska du?
Till Medellín.
Va? Nej, Hermilda. Du får inte åka dit.
Min son behöver mig.
Hur menar du?
Det som du vill...
Att han ska överlämna sig till de där monstren...
Annars dödar de honom.
-Det gör de ändå, och det vet du! -Inte om han överlämnar sig.
-Det är en fälla! -Sänk rösten.
Nej! Nej, señora.
Jag tänker inte tiga medan du sviker min son!
Jag har aldrig svikit Pablo. Det ska du ha klart för dig.
Det här hotellet är som ett fängelse.
Vi kan inte ens lämna landet.
Och den enda chansen jag har att rädda livet på mina barn...
...är om Pablo överlämnar sig.
Min son...
...behöver sin mor.
Hermilda...
Var väldigt försiktig. Snälla.
Hälsa barnen...
Det ska jag göra.
Vi tror att Escobar finns här.
Jag vill att ni gör allt ni kan för att få ut honom levande.
Escobar måste ställas inför rätta
och straffas för de brott han har begått mot vårt land.
Om han gör motstånd,
om en enda av våra män hamnar i fara,
så dödar ni honom. Är det uppfattat?
-Ja, översten! -Då åker vi.
Hur är det, chefen?
Tata vill att jag överlämnar mig till polisen.
Hon sa att jag kan bli som Nelson Mandela.
Nelson Mandela?
Vem är det?
Köpte du mer rullpapper?
Nej, förlåt.
Jag kan inte tänka när det luktar kinamat.
Han är inte här.
Gå in igen. Tänk om någon ser er?
Det här är min stad, Limón.
Det här är mitt folk.
Medellín sviker mig aldrig.
Översten.
-Vi hade fel igen. -Han är inte här.
Din maskin måste vara trasig.
Gå och skruva på rattarna.
Ursäkta, översten.
Samla ihop er och åk tillbaka till Holguín!
Den jäveln var inte här, men han var i närheten.
-Ett spöke. -Vad är det?
En signal som reflekteras och dyker upp någon annanstans.
Det var det som hände med Escobars signal. Den studsade mot vattnet.
Jag ska köpa rullpapper och rensa skallen.
Ge mig nycklarna!
-Jag kan gå! -Var är mina solglasögon?
-Hej. -Hej, hur är det?
Kan jag få en jordgubb med grädde?
-Visst. -Tack.
-Tack. Vad blir jag skyldig? -Bara 2 000 peso.
-Var så god. -Tack.
-Hej. Kan jag få en juice? -Visst.
Señor.
-Tack. -Ingen orsak.
Passa till mig!
Du måste vara väldigt dum eller väldigt modig
för att sitta här och låtsas som om allt är lugnt.
Man får sju miljoner dollar om man anger dig,
och du sitter här som en jävla turist.
-Du ser ut som Che Guevara. -Är man snygg så är man.
Du ser ut som om du har ätit upp Che Guevara.
Vad är det? Saknar du mig inte?
I går fyllde jag 44 år.
-Fan, vad gammal du är, Pablo. -Tack ska du ha, Gustavo.
Visste du att Julius Caesar invaderade Storbritannien när han var 44 år?
Han förlorade makten flera gånger, men tog alltid tillbaka den.
Han lät sig inte stoppas av något.
Ja, men den jäveln hade en armé.
Minns du när vi sa att vi skulle dra till djungeln om det blev för farligt?
Ja, och gå med i gerillan.
Tata vill att jag kapitulerar.
Tata är smart. Hon älskar dig väldigt mycket.
Det kanske vore bra.
Du ger upp, åker i fängelse och hinner vila upp dig och tänka ut
hur du ska omstrukturera verksamheten och rymma när du vill.
Legenden växer.
-Det sa hon med. -Ja.
Vi vet båda att det inte blir lika lätt som förut.
Nu lägger vi ner skitsnacket.
Vi är banditer, Pablo.
Eller hur?
Vad tänker du på?
Jag tänker på...
...att det började gå utför med allt när du försvann.
Då saknar du mig.
Varenda jävla dag.
Chefen, gör inte om det där. Jag var orolig. Det är farligt.
Den fungerade.
Du är en bra man, Limón.
Tack.
Tack så mycket.
-Ska vi äta pasta? -Ja, señor.
-Salta ordentligt. -Javisst.
Jag är hungrig.
Tata.
Pablo.
Där är mitt livs kärlek.
-Du låter annorlunda. -Jag mår bra, min kära.
Det känns bra.
Jag är redo att prata med reportrarna.
Vad bra. Tänker du gå till polisen?
Nej.
Det gör jag aldrig.
Vi har ingen som skyddar oss.
Du måste.
Jag går aldrig till polisen.
Jag vet.
Men vad har du för plan?
Okej. Jag vet vad vi ska göra.
Vi pratar med alla de utländska journalisterna.
Det ska vi göra.
Alvaro, sakta ner!
Så att hela världen får veta...
-Det måste vara här. -Är du säker?
Vi ska få den internationella pressen att sätta press på Colombias regering.
Och vi kommer att klara oss, Tata.
Vi ska kämpa och vi kommer att klara oss.
Du måste tro mig.
-Vi kommer att lyckas. -Stanna.
Och sedan åker jag till djungeln och går med i gerillan...
Det är Escobar.
Vi måste få ut dig och barnen ur landet.
Och...
Jag tänker inte vila förrän det händer.
Alvaro, kör sakta. Stanna där framme.
Jag har bara en anteckningsbok. Jag ska hämta den.
-Helikoptrarna triangulerar väl området? -Ja.
Ursäkta, översten. Löjtnant Martinez är på linje fyra.
Okej, ursäkta mig. Tack.
Jag lyssnar.
Jag har hittat honom.
Vem då? Escobar?
Ja, översten.
Han är i Los Olivos.
Är du säker? Vi har inte råd med ännu ett misstag.
Jag är säker. Jag såg honom.
Vad menar du?
Han tittade ut genom ett fönster. Han har skägg nu, men det är han.
Såg han dig?
Nej, det tror jag inte.
Lyssna.
Det finns några kvar på området.
Vänta tills de kommer dit. Är det uppfattat?
Ja, översten.
En sak till. Var försiktiga. Klart slut.
-Fixera positionen. -Ja.
Hej, pappa.
Hur är det, min son?
Ville du fråga mig något?
Ja.
Vad önskade du dig på din födelsedag?
Om jag talar om det så slår det inte in.
Berätta! Var inte sådan.
Det enda jag kan berätta
är att det var en väldigt bra önskan.
Du förtjänar den bästa födelsedagen i världen.
Tack, min älskling.
-Kapten, hör ni mig? -Ja, översten.
Hur många är kvar på basen?
-Cirka 12. -Lyssna.
-Löjtnant Martinez har hittat Escobar. -Vi sticker!
Åk till Los Olivos!
Hallå.
Hallå, min lilla prinsessa. Hur mår min lilla flicka?
Bra.
Jag har din lilla kanin här. Han börjar bli fet.
Perez!
Kaptenen och sergeanten på baksidan. Jag tar framsidan.
Det är det huset.
Får jag prata med mamma?
Pablo.
-Har du frågorna? -Ja, jag har dem här.
Den första är från en spansk journalist.
"Hur känns det att ha varit på flykt så länge?"
Anteckna.
"Det är svårt att vara ifrån min familj som jag älskar över allt annat på jorden."
-Sergeanten, gå runt. -"Men jag mår bra.
Jag känner mig stark.
Och jag har viljan att kämpa mot alla dessa orättvisor.
Regeringen har ignorerat våra rättigheter.
De har låtit rättssystemet korrumperas av mördare.
Colombias folk förtjänar mycket bättre än så.
Regeringen håller min familj gisslan.
Det är ett brott mot de mänskliga rättigheterna av en regering
som kallar sig demokratisk.
Mina barn är helt oskyldiga
och har inget att göra med sin fars problem.
Allt vi begär av regeringen
är att de ställer Los Pepes inför rätta.
Men framför allt att de låter min familj lämna landet omedelbart.
Utan det..."
Ett ögonblick.
Vad hände?
Det är något skumt på gång. Jag ringer upp.
Pablo!
Pablo. Pablo, lägg inte på.
Vad är det som händer?
Vad är det, mamma?
Gå in.
Skynda er!
Kom!
Kom igen!
Snabba på!
Kom!
Skynda dig!
Spring!
Skjut inte!
Sergeant Sarmiento!
Du sköt Pablo Escobar!
Lever han?
Alla år av jakt,
och plötsligt står jag där och tittar på Pablo Escobar.
I flera år hade jag skapat en bild av honom.
Vilket monster han måste vara.
Men när man väl ser honom är djävulen en besvikelse.
Bara en man. Skägget växer om han inte rakar sig.
Fet och barfota. När man står inför ondskan, så påminner det en om...
Länge leve Colombia.
Länge leve Colombia!
Vi har dödat Pablo Escobar!
Länge leve Colombia!
-Länge leve Colombia! -Länge leve Colombia!
Jag lyssnar.
De har dödat Pablo Escobar!
Min son!
Jag ber till Gud att andra mödrar
inte behöver uppleva den smärta som jag känner.
Min son var inte så hemsk som de sa.
De gav honom skulden för allt dåligt som hände.
Kom ihåg allt bra som han gjorde.
De överdrev. Han anlade fotbollsplaner, han byggde ett område åt de fattiga.
Ingen bryr sig om det.
Det finns ingen bättre son i världen.
Han var den ädlaste av män. Inte bara som son...
Sätt er ner, señora. Sätt er.
Tack.
Berätta.
Innan han dog sa min man åt mig att söka upp er.
Gjorde han?
Han sa att trots att ni blev fiender, så hade ni varit kollegor och vänner.
Jaså?
Han sa att ni var hederlig. Att ni skulle förstå situationen.
Att ni skulle förlåta oss.
Och kanske hjälpa oss att lämna landet.
Hur mycket har ni kvar, señora Escobar? I fastigheter, i kontanter?
Jag kan ta reda på det.
Så bra.
För jag vill ha alltihop.
Behöver jag en advokat?
Ni är väl internutredare?
Yrkesmässigt uppförande eller någon skit?
Vi är inga internutredare.
Vilka är ni, då?
Vi är från specialstyrkan.
Vad vill ni mig?
Señores!
I varje företags historia finns det avgörande ögonblick.
Vet du hur mycket kokain som kom till USA från Colombia 1992?
311 ton.
Den första affären.
Den första miljonen. Den första miljarden.
Och när ens rival inte längre finns.
Och 1993, under jakten på Escobar, 372 ton.
Han sjunger på sista versen. Alla hans labb är nedlagda,
och kokainproduktionen ökar.
Det viktiga när det händer är inte hur man reagerar,
utan hur väl förberedd man är.
Mina herrar, jag kan berätta att vi är redo.
Kan du tänka dig vad som händer nästa år?
Och vi behöver inga kidnappningar och bombningar för att lyckas.
Vi gör det i smyg.
Och när de vänder sig om för att se vad som hände, är vi inte där!
Nej, señor!
-Skål! -Skål!
Kungen är död. Länge leve kungarna.
Agent Peña, hur mycket vet ni om Cali-kartellen?