Objednávka jedna!
Maciuši, pauza skončila.
Novej! Nádobí!
Jasně, šéfe!
Pospěš si, nebo se tu všechno spálí.
Hm.
Oliwie! Oliwie, máš telefon!
Pro mě?
Mm, vezmi si číslo.
Ten chlápek říká, že to je otázka života a smrti. Vezmi to, kachna ti
neuletí.
-Haló? Oliwia Madej. Poslouchám. -Řekni servírce, ať si pospíší.
Jak to?
Sakra.
Co ti na to mám říct?
Jsou to jen dva dny. Pochop, je to moje babička.
Já vím, ale i tak, necháváš mě v sezóně ve štychu. K tomu otevíráme novou hospodu,
ladíme menu.
Robuši, víš přece, že nemám na výběr. Je to její pohřeb.
Bez tebe to nezvládnu. S kým?
Máš dva dny. Náhradu za tebe hledat nebudu.
Děkuju.
Ahoj, já jsem Oliwka, ale to už víte. Máma mi to jméno vybrala babičce natruc.
Babičce by se líbila tradičnější Alinka.
Pořád se hádaly, až se spolu nakonec přestaly bavit úplně.
Omlouvám se!
-Bláznivá babička Halinka a bláznivá máma. -Heh!
A já pokračuju v rodinné tradici. Máma zase odjela na výlet na druhou stranu
zeměkoule a vypnula si telefon. Díky za podporu, mami.
Bodžki. Podlesí. Jak ráda jsem sem jezdila. Jednou jsem se tu s kamarády
opila fermentovanými višněmi. Babička mě div neuškrtila.
Podědila jsem po ní talent na vaření. Máma říká, že mám po ní i náturu. Život je
krátký, nikdy nevíš, kdy nadejde tvůj čas.
Ježišmarja!
Já jsem ho zabila.
Sa-Sanitku!
-Haló? -Haló?
Tady záchranná služba. Jak vám mohu pomoci?
Haló?
Slyšíme se?
Hele, ty…
Víš, jak dlouho mi trvalo, dostat se sem z Wroclawi?
Málem jsi mě zabil!
Ta značka měla být před mostem!
-Vy z města neznáte výraz "omlouvám se"? -"Omlouvám se"? "Omlouvám se"? To ty by
ses mi měl omluvit. Skočil jsi mi pod auto!
Co to je? Co to děláš?
-Mám teď pauzu na oběd. -Ty… jakou pauzu?
Lanč brejk.
Dáš si sendvič?
-To snad ne. To snad ne. -Je to zdravé.
Můžu si ji zkrátit, stačí požádat.
Omluva by byla jednodušší.
No ano. Trpělivost není moje nejsilnější stránka.
JE TO NA TOBĚ
Tohle mi ještě chybělo. Vítejte v Bodžkách.
Fak! Na celém světě druhé takové místo nenajdete. Můžete mi věřit.
Přísahám, že tohle je skutečný konec světa.
Tak jo, Oliwko, obrň se.
Kvůli tobě budu elegantní, babi. Vážně. -Ostudu ti neudělám.
Dědička přijela.
Promiňte, že používám váš trávník.
To zvládneš, Oliwko. To zvládneš. Vždycky všechno zvládneš.
Peřyna Jan.
To já jsem ti volal, beruško.
Dobrý den.
Mohla bych vidět babičku?
Ta poslední hodina
Ta malá nevděčnice, co po městě běhá
A nejlépe na světě
To je v naší zemi
I pan bůh slzy roní
Neboť do něj vstupuje…
Tolik času jsme ztratily…
-A nadarmo k sobě -Nebyla jsem s tebou. Omlouvám se.
To jsem musela umřít, abych to od tebe slyšela?
Oliwko! Oliwko! Oliwko!
Co je to za hru?
Byla jsem zvědavá, co řekneš u rakve.
Musíš být úplně nemocná, když děláš takové věci. Jsi normální?
A přijela bys, kdybych nebyla mrtvá, co?
Přijela bys, co?
-Řekni pravdu! -Nepřijela by!
Nepřijela bys.
Nestydíte se za tuhle komedii? Jste dospělí lidé?
Dělali jsme to pro Halinku.
Přesně! Jedna za všechny, všechny za jednu!
A jeden!
Chech.
Mělas vidět, jakou šou jsme udělali na Vánoce! Ha! Lidi se sjížděli z celého
-okolí! -Oh.
-Ne, to nemůže být pravda. Ne. -Ale je. A každé svátky děláme vokální
představení, na které nám kněz půjčuje rakev z božího hrobu.
Jo. Jo.
-Klub hospodyň, gerls of paur, Kukačky! -Kukačky!
Vás to baví?
Jsem tu sama se slepicemi, s kozami, všechno tady na mě padá. Musela jsem si tě
zavolat, abys mi pomohla. 59 Že jsem se na tebe načekala.
Už jsem stará.
Víc času už nesmíme promarnit.
Taky jsem celá ta léta potřebovala babičku. A kdes byla ty, Halino?
Jak to mohla…? Vždycky to musí být po jejím! Halino!
To byla asi kuna.
-No, proč jsi tak nervózní? -Jak´s mi mohla takhle lhát?
Uklidni se, Oliwko, prosím. Odtáhneme to auto a dáme si něco dobrého, co?
No?
Už se stmívá. A občas nám tu chodí vlci.
Myslíš, že mi je pět let?!
Aha.
Zvykneš si na to zaz dva.
Pf.
Nebude příležitost.
Omlouvám se, Oliwko, za ten pohřeb.
Ze všech těch tragédií, co mě potkaly, už šílím.
-Jsi moje jediná záchrana. -Chm.
Ne, ne, to ani nezkoušej.
Tvá matka tě poštvala proti mně.
Teď sis vzpomněla, že jsme rodina? Když něco potřebuješ?
No.
Ah.
No tak, jez, jez, jez, Luiso. Jez, jez.
No! No tak! A ty, Telmo, nebuď zlá a neužírej sestře jídlo, he?
Dobře, že aspoň o kozy se umíš postarat.
Chm.
Mám dluhy kvůli jednomu Přes byliny. Místní magnát, vlastní plantáže. Dotáhl mě
před soud.
Musíš mi pomoct.
Tady máš.
Představ si, poslal na mě hygienu! A nesmím vyrábět sýry.
Možná jsi na to všechno už stará?
Jo! To jsem si taky říkala! Potřebuju mladou krev. Jednou tohle všechno zdědíš.
Prodej to.
Pro mě to není jenom pozemek.
Když jsi byla malá, mělas to tu moc ráda.
Knedlíček byl ještě hříbě, když jsem ti ho koupila.
Nechala jsi mu to jméno.
Spolu to zvládneme, vnučko moje.
Mm?
Nepomůžu ti.
To snad ne?!
Nový boty.
Mh.
Mmh.
Knedlíčku. Proč tak brzo?
Hej!
Co to děláte? Kozy! Hej! Kšá.
Halino!
Malým dej snídani, oběd a večeři. Musí se dojit každé ráno a večer.
Kdyby něco, běž pro Wojtka. Pomáhá mi na farmě. Má dům na konci vesnice, číslo 15.
Pokud si to přeješ, babiččiny pozemky prodej. Musím jít. Všechno jsem přepsala
na tebe. Dokumenty jsou na skříni. To je všechno. Halina.
Hej! Nechej to!
Přestaň.
NOTÁŘSKÝ ZÁPIS
Hej, to je služební telefon! Nech ho!
Proč jsi tak zaťatej, brácho? Kolikrát ti to mám říkat? Ta slivovice je moc kyselá.
Můj děda pálil švestky doma, i táta a já taky zůstanu švestkám věrný!
Ale… Eeh…
Dobrej.
Zdravíme Halininu vnučku.
Dobrý den, pánové. Neviděli jste Halinu?
Jací pak pánové, jsme švagři. Ne, Halinu jsme neviděli. Ah.
Neviděli.
Uděláme pálenku z jablek! Lidi si potřebují osladit život a já mám jablíčka
tak sladká, že budou pro pálenku nejlepší.
Jen přes mou mrtvolu.
Jsi paličatej jak mezek, celej Waldek.
-Coooo? -Joooo.
-Říkáš o mým tátovi, že je mezek? -Jo!
-Ty jeden! -Ty mezku!
Pusťte se radši do práce a neřvěte, jak kdyby vás stahovali z kůže.
Hej, hej, hej.
-Ženuško, běsní tu jako bejk… -Práce čeká!
Blbý a blbější. Nemůže být den, kdy byste se nepoštěkali?
To proto, že se celej den musím koukat na tenhle ksicht!
Já zas na ten tvůj. A zvládám to.
Promiňte.
Neviděly jste Halinu?
-Běž domů! -Domů.
-Sbohem. -Běž, běž.
To je druhé dějství té pomatené šou?
-Říká o tátovi, že je mezek. -Ticho buď!
Haló!
-Strč si ty jabka, ty víš kam! -Prát se kvůli kořalce!
Haló?
Dobrý den!
Dobrý den.
Cha.
No…
Není divu, že babičce padá farma na hlavu, když jí s ní pomáháš ty.
Ty jsi vnučka Haliny Madej?
Potřebuju pomoct. Mohl bys jít se mnou, Wojtku?
Ah, Wojtku. Eh, když já jsem Wojtek, tak ty jsi
Oliwka.
Jsi stylová, Oliwko.
Mám tu auto.
Umíš se postarat o ta zvířata?
Doufejme, že se do večera najde.
Nevíš, co má za konflikt s nějakým pitomcem od bylin?
Hej!
Já to sama nezvládnu!
Nemáš slitování, holka.
Hej!
To je moje, jo?
Díky.
Co je, bejku?
Pojď.
Ona rodí.
-Pomůžu ti, maličká. Podrž ji za rohy. -Cože?
Chyť ji za rohy.
Jak?
No…
Pozor.
Určitě víš, co děláš?
Ta je krásná.
Miláček.
Ahoj.
Miláček.
Vítej v Bodžkách, malinká. A je to.
Ne, ne, ne. Nechej to.
Matka ji musí olízat.
Koukej, jak jsou šťastné.
Bečí, že mají hlad. Musíš je podojit.
Já? Já to neumím.
Nejsi vnučka Haliny Madej?
Díky.
Prosím.
Co budeš dělat s tím mlékem?
Slyšelas o mlékárně?
Večer ti to opravím. Musím sehnat díly.
Zítra v poledne musím být v práci.
Opravdu…
Odjedeš, i kdybys nenašla Halinu?
Ty se o všechno postaráš.
Mám svou práci.
Ne. S tímhle mě tu nenecháš.
Musím do práce. Nevím, vymysli něco, vem si volno.
Bejku!
Tak co? Hodnej pejsek.
No, ano.
-Statečnej. -Říká se, že zvířata se
vyznají v lidech. Tak pojď.
Hop.
To nosí štěstí. A nezapomeň, že musíš nakrmit mláďata. Ahoj.
Oh. Celebrita je doma.
Čau, Wojtuši!
Kubuši!
No, tak co Varšava?
Řeknu ti Dobrá.
Jo?
Ať jdou s celým tím Zazpívej pro Polsko do háje. Jsou mimo.
-Cos tam zapíval? -Skutečnej hit!
Já bych ti, strejdo, hlas dala.
Protože ty, Tolčo, máš cit pro muziku. Ne jako ta porota. Stálo mě to dost peněz. Ta
rachotina strašně žere.
Jo. Měl sis vzít svoji.
-To jsem nemohl, protože tam bylo tolik -Pššš.
Pěkných holek. Víš co, chtěl jsem udělat dojem.
A ocenila tu snahu některá?
Tolčo, to máš tak
Kdo nemá štěstí v hudbě, ten nemá štěstí v lásce.
Vůbec.
Neřekls nikomu, kde jsem?
Wojtuši, dohoda je dohoda.
Díky.
POLICIE
Dobrý den. Dobrou chuť.
Chci nahlásit pohřešovanou osobu, Halinu Madej.
Co vím, je tvoje babička dospělá. Má právo opouštět dům, kdy se jí zachce.
Ale co když se jí něco stalo?
Co by se jí tady asi stalo?
Nevím.
Nepamatuješ jsi mě?
Jak jsme spolu chodily na jabka?
Sbíraly jsme angrešt, ani to? Vím, že mě trochu přibylo, co mám děti, ale Že by až
tak?
Matyldo!
-Jasně! -Jů!
-Ahoj! -Ahoj!
Oh.
Ráda tě vidím.
Slyšela jsem, že děláš kariéru… v kuchařské branži.
Kdes to slyšela?
Tvá babi chce vědět, jak se máš. Nemá mobil, takže chodí na internet ke mně.
Oliwko, moc se jí stýská, víš?
Dáváš do toho mouku?
Jen jednu lžíci. Zbytek jsou syrové a vařené brambory. Mhm.
Zkus to!
Dobrý!
Dobrý? Můj chlap říká, že nejlepší v Podlesí.
Nejlepší.
Oliwko.
Hm?
Jsou i ve Wroclawi chlapi tak k sežrání?
Docela ujdou.
Tak co? Řekneš mi, kde je Halina?
Napřed se najez.
Dobře. Dej sem okurku.
Jo.
Budete mě honit, potvory?
Nech mě.
Já, já už jdu!
Děvčata, obídek!
Co?
Hej, hej, no, haló! Vraťte se! Holky!
Dobře, půjdeme domů. Na shledanou. 41 Jdeme, dámy, alou domů. Tak šup. Jdeme
domů!
Paráda.
Vy jste tvrdohlavé po Halině. Holky, jdeme domů! Na druhou stranu. Haló!
Dobrý den.
Dobrý den!
Eh.
Dobrý den.
Eh.
Jel jsem kolem, tak jsem si řekl, že se… podívám, jak to jde.
-Pane Jane… -Můžeš Můžeš mi tykat, andílku.
Pane Jane, řekneš mi, kde je Halina?
Proč?
Ztratila se ti babička?
Žádná sláva.
Tobě přece musela říct, co má v plánu.
Ne, nic mi neřekla. Přísahám, že nic nevím. No.
Už jednou jsi mi zalhal, pane Jane.
Oh, tamto.
Občas musíš pro dobrou věc udělat špatnou.
Halina na tebe opravdu
Zůstalas jí jen ty.
Jenom ty.
Oh, ty pitomče! Spletl jsi signál.
Co?
Takhle máš klepat. Dva krátce, dva dlouze, tři dlouze, dva krátce.
Nějak tak.
A… zvířata jsou zaopatřená?
Ano, jsou. A Dcerka úspěšně porodila.
Ah!
Vsadím se o sto zlotých, že si to tu Oliwka zamiluje.
Odjede. Prodá farmu a ty u mě budeš bydlet napořád.
Přestaň s těmi nesmysly. Zůstane na babiččině půdě. Geny z ní nevytřeseš.
Konec diskuze!
A co když farmu prodá?
Tohle vyplivni!
Radši nám nalej.
Připíjím na štěstí svojí vnučky.
Určitě víš, co děláš?
Prosím.
Máš nějaký hadr na ruce?
Je v kufru.
Na co jsou ty krabice?
Nerada plýtvám jídlem. Kdykoliv v práci něco zbyde, rozvezu to.
Přede jako kočka.
Děkuju.
A co teď?
Nic, vrátím se odmů.
O všechno se postaráš, viď?
Pomoz mi, prosím.
Halina ti to neodpustí.
Blbý.
Jdu se rozloučit s Knedlíčkem, trochu si pokecat.
Díky!
Wojtku! Wojtku! Něco se děje s tou malou!
Je zesláblá.
Zdá se, že nepije mléko od matky.
Musíme ji nějak nakrmit.
Ale jak?
Mlékem v prášku.
-Mm, skočím pro souseda. -Ne, ne, ne, ne. Všechno to mám v autě.
Ššš
Měl jsem to pro dceru.
Vezmi ji na klín.
Co?
Vezmi ji na klín, bude se ti líp krmit.
Teď… dej pryč ruku.
Vezmi mléko do ruky.
To je ono.
No tak, jez, prcku.
A co v té Wroclawi… vlastně děláš?
Vařím.
Oh, a já umírám hlady. Nakrmíš mě?
A nemáš se vrátit k dcerce?
Je s dědou.
Hm. A co máma?
Nejsme spolu.
Tak co?
Vaření ti sluší.
Měls nakrájet chleba.
Mmh.
Taky umím sendvič s rajčaty, ale
Mh.
Tohle chutná jinak.
Co tu děláte?
Máte po večerce. Tak šup! Promiň.
Prosím, milé paní, jdeme. Dobrou noc. No tak běž, běž, běž, běž. Běž, běž, běž,
běž.
Ráno jsi mě zaskočila a
Jen jsem to celé zkomplikoval. Myslíš, že jsem Wojtek, ale já jsem Kuba.
Pššš
Vážně?
Oblíbila jsem si vás, ale nikam nejedete. Nashle! Zůstáváte tady.
Vystupovat!
Se mnou nejedete.
A vy taky, dámy. Prosím.
Zase kuny?
Kroutí se mi obličej, jen se na ty švestky podívám.
Takže máš zase předsudky jako vždycky.
Ah! Vy dva.
-My dva. -My dva, ano.
Co tu děláte?
-My tu… -My tu tvoříme národní pálenku z Podlesí.
Co?
Jak co? Halina už nedělá sýry, tak nás sem pustila. Snad není dědička proti?
No jo.
No, možná se dohodneme.
Přesně.
Hledám automechanika. Znáte někoho?
Manžel sestřenice mýho švagra, vedle ze vsi, má servis.
No, tak mi ho přivezte. Mm, tedy, pro mě. Co nejdřív.
Jo, jasně. Včera slavil křtiny, nevytáhneme ho z postele dřív než před
-polednem. -No… dobře, ale bude to dneska?
Mohli bychom, ale Měli bychom si popovídat o rovnocennosti naší dohody.
-Chápu, pánové, kolik chcete? -Co? Peníze?
Nám se jedná o cukr.
O cukr?
Halina má zásobu. Hory cukru.
Hory cukru. Plné skříně.
Dobře, je váš.
Jo!
-Halinin cukr! -Dědičko! Moment, počkej, Oliwko!
-Posaď se k nám. -Posaď se.
Věc se má tak, že bys nám mohla pomoct ten spor už vyřešit. Kdo má lepší pálenku,
-he? -Rozjíždíme vlastní byznys a
-musíme vybrat, co budeme prodávat. -Je to tak.
Mh.
Dobře.
Bezva.
Švestka.
Dobrá.
Jablko.
Taky dobrá.
Když se to smíchá, bude to síla.
Smíchat to! Ukaž!
-Co mi to tam liješ? -Testuju. Napij se.
Tak jo.
To je síla!
To je teda směsice!
To je oheň!
-Budem´ to míchat! -Budem´ to míchat!
Já tě miluju!
A já tebe taky.
Koukej, jak se schovávají. Jestli je chytím nalitý, to se budou divit.
-Bráško. -Eh?
Tolik cukru nám bude stačit snad na deset litrů.
Cože? Deset? Propadal jsi z matiky, nebo co?
-Co je zas'? Proč se pořád hádáš? -V pohodě.
Jen kňouráš.
-Nekňourám, počítám. -Mh. Oni se asi zbláznili.
Okrádáte Halinu, když tady není?
-Vůbec! Dostalo se nám sousedské pomoci. -Ano, podařilo se nám
dosáhnout empatického propojení.
Jo. Empa- co?
Jak co? Víc čti, lušti křížovky a možná se ti trochu rozšíří slovní zásoba.
Jdi ty…
Blbý a blbější, kdyby vám tak ta empatie rostla spolu s mozkem. No tak mluvte. Kam
táhnete ten cukr?
-No? -Holubičko moje, srdíčko
moje, všechno ti hned vysvětlím
No, já čekám. A přede mnou si na blbce nehrajte!
Mícháš to pomalu, musíš rychleji. Takhle.
Na, prosím.
Taaaak.
A znovu.
Co se děje?
Je tu Halina?
Halino. Halino!
Ha?
Oh, stalo se něco?
-No, ten můj pitomec -I můj.
Jo, ještě pitomější, spolčili se s Oliwkou. Mm, a-a já nevím
My nevíme.
My nevíme, jestli to je pro tebe dobré.
Povídej.
Eh…
Došli jsme k závěru, že vlastně žádné mechaniky neznáme. Na shledanou.
Na shledanou.
Ale, počkejte!
Pánové, něco jste mi slíbili.
Něco jste mi slíbili.
-Nechceme bojovat s vlastními ženami. -Vyšší moc. S pánem bohem.
Rozumíš tomu, Knedlíčku?
Pojď sem! Stůj.
Stůj.
Můžete se postavit do řady?
Telmo, Luiso, prosím, spolupracujte, děvčata.
Milé dámy!
Pojďte za mnou.
No, tak.
K zemi!
Ah!
Ježišmarjá!
Smích ti prodlužuje život.
Ukaž. Vezmu to do mlékárny. Stejně tam jdu na intervenci.
Vážně? A co se tam stalo?
Dvě ženské se popraly kvůli včelám a teď neví, které jsou čí.
Máte tady taxíky?
Zbláznila ses? Vyhazovat zbůhdarma peníze? V životě jsem taxíkem nejela.
Navíc sem nikdo nepřijede.
A jak se mám dostat do Bialystoku na vlak? Pak si zavolám odtahovku, ale zítra musím
být v práci.
Možná musíš, možná ne. Nikdo tě nečeká, chvíli tady s námi zůstaň. Proč tak
spěcháš?
Oliwko, sledovala jsem tyhlety šou. Jednou je to slané, podruhé ostré. Lidi
jsou vybíraví. Je to těžká práce.
Máš pravdu. Dlouho jsem neměla volno.
Vidíš? No prosím.
Zavolej šéfovi.
Jakému? Kam mám volat?
Řekni, že máš chřipku. Moje Jagódka to na mě občas zkouší. Někdy to i funguje.
Oh! Moment. Zapomněla bych, proč jsem tady.
To mi dal pošťák, když se stavil na kafe.
Ale to je pro Halinu. Nemůžu to otevřít.
Babi mi řekla, že ti mám všechno dávat, že teď jsi paní hospodářství ty.
Moment, stůj. Kdy ti to řekla?
Před časem!
"Tímto žádáme o okamžitou splátku dvaceti pěti tisíc zlotých věřiteli Bylinná Osada,
a to do třiceti dnů od obdržení této upomínky."
Hňup od bylin!
-Ježíši. Co to na mě zkoušíš? -Promiň, Robuši, ale
asi jsem něco chytila.
Jsem příšerně unavená. Musí to být nějaká podleská chřipka.
Věděl jsem, že se nevrátíš včas. Předtucha.
Vím. Máš právo se zlobit. Neplánovala jsem to. Omlouvám se.
Někoho za sebe najdu.
Oli, chybíš mi tu. Posledních pět let jsi mi vždycky stála po boku.
Přestaň, nebo budu brečet.
Jen se přiznej, že tě chce přetáhnout konkurence. No, kolik ti
nabídli?
Robuši, kde jinde bych našla tak chápajícího šéfa, co?
Haha. Tak jo, přestaň mi mazat med kolem pusy.
Všechno si napracuju, opravdu.
Dám ti týden.
Díky, šéfe. A promiň mi tu chřipku.
Seber si tu lopatu a skoč pro vodu.
Dobrý den, Jakube.
Dobrý den, Alicje. A, co Míša?
Naštěstí je zdravý, díky.
Kde je tu bazalka? Nemůžu ji najít.
Shrabejte někdo to listí! Nedá se tu chodit!
Jak to šlo?
Aah…
Tragédie.
-Ne -Líbí se mi, jak jsi to udělal.
Máme to. Chtějí dát peníze nejen do bylinkárny v Bialystoku, ale taky ve
-Varšavě a Lublinu. -Jo!
Mmm! Paráda!
Předtím nás chtějí navštívit.
Tak, to máme co slavit, ne?
Uch, ty…
Aáh!
-Bez boje se nevzdám! -Jo?
Jo!
A chachá!
Ne!
Ne, ne, ne, ne, ne. Ne!
Aah! Ah! Achachá!
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne!
Mh?
Neplýtvejte vodou! Styďte se!
Eem… Stydíme.
Stydíme.
Globální oteplování se zhoršuje, za deset let tu bude o metr míň vody! Vás nezajímá
naše planeta?
Určitě je to tvůj táta?
Inteligence se dědí po matce.
A!
Ale vizáž po otci.
-Takže nejsi můj táta? -Oh, ty malá!
Koupils mi to mléko a láhev?
Půjčil jsem je známé. Ale naše malé už jedí samy.
A jak mám nakrmit Anielku?
Na něco přijdem.
Šéfe!
Myslím, že se mi připálila husa.
-Myslíš? -No…
Říkals, že husa je tvá specialita.
Ve stresující atmosféře se mmmi špatně vaří.
Tak se už nestresuj. Tohle je tvůj poslední den.
Ano?
Ano.
No, dobře.
-Pizzérie v Bialystoku hledá výpomoc. -To je ideální.
Budu tam bez stresu rozmrazovat Margherity, no a tak.
Kapričiosy, jo, no.
On mě vyhodil!
Zas další?
Ano, další. Asi nemám na kuchaře štěstí.
Je na čase najmout holku.
Dobrý den.
Oh, dobrý den.
Hledám majitele.
Já se starám o krčmu a syn o byliny.
Aha. Tak hledám syna.
Toho najdete tam.
Díky.
Na shledanou.
Ty tu holku znáš?
Ne.
Wojtku!
Hledám tvého šéfa.
Co se děje?
Jak si tohle může někdo dovolit?
Ehm, všechno se to dá vysvětlit.
Snažíš se ho chránit?
-Ne, já jen -Vezmi mě za ním.
O-odjel za prací.
Kryješ toho grázla? Jeho otec mi řekl, že je tady.
Aha.
-Chutná? Dobré, ne? -Wojtku, musíš před jednou
holkou předstírat, že jsi já.
Takhle se to nedělá.
Ne, je to jinak. Přijdu na to, jak to rozmotat, ale teď mi musíš pomoct, jo? Jsi
Kuba Wolak, majitel Bylinné osady. Nic neříkej, všechno odkývej.
Ano?
Ano.
Nestydíš se? Tahat starou ženskou po soudech?
Ano?
Copak nemáš peněz dost? Musíš je brát ještě Halině?
Ano.
Bavíš se, že?
Ano.
Šéfe,
eehm, m-možná by ses měl s paní Oliwií setkat večer v krčmě a probrat to. Stejně
jsi chtěl paní Halině nabídnout dohodu o vyrovnání, ale teď máš důležitý hovor.
Ano.
Pss.
Není tak trochu blázen?
Oh, pracuje na novém šamponu a dlouho vdechuje šalvějové výpary.
No ale přijď večer v těch osm. Bylo by fajn ten požár uhasit.
Taky si myslím.
Už mi zase nejezdí auto.
Ano?
Takže tu zůstaneš déle?
Bezva.
Dobrý den!
Pochválen buď.
Dobrý den.
My se švagrem se chceme omluvit.
Ráno se nám to moc nepovedlo. Oliwka si bude myslet, že lidi v Podlesí nemají
-žádnou čest. -Ale
My bychom dohodu dodrželi, ale naše ženský Škoda mluvit. Mají nás ochočený.
No, to musím souhlasit se švagrem. Takže co? Jsme v pohodě?
-V pohodě. Jen pojďte dál. -Aaah. Oh! V pohodě!
-Jo. -Oh! V pohodě!
Fajn, fajn.
Tak, na usmířenou.
Jo.
-To jste nemuseli. -Ah, museli, nemuseli, ber. Pro tebe.
Díky. Díky. Posaďte se.
No, proč ne.
Pro milovníky festivalu tu mám malou připomínku. Vesnický festival v Bodžkách
už se blíží! Všichni jste srdečně vítáni! A teď vám zazpívají vaše oblíbené Sýkorky
-z Bodžek. -Oh.
Jen si dejte.
Jooo?
Aah.
Nechutná vám?
-Mh. -Je to dobré.
Takové komplikované.
Ale se sýrem a s kečupem by to bylo ještě lepší.
Chm.
A řekněte mi, k čemu tehdy přesně došlo mezi Halinou a Bylinnou Osadou?
Začalo to, když starý Wolak, to je Kubův otec, získal Halininu louku.
Jak získal?
Tam, kde Kuba pěstuje byliny, bývala půda tvých předků.
A tvá matka ji prodala proti Halinině vůli.
Vzpomínám si, že se pohádaly.
Mmh.
Ale nikdy mi neřekla proč. Jen řekla, že už nebudeme jezdit do Bodžek.
Halina mu měla prodat i zbytek louky, splatila by dluhy, a byl by konec.
Jo, je to tak. Tyhle procesy jí přinesly akorát tak úzkost.
Nabídneš jí, že nebudeš žádat odškodné, když Halina přestane posílat na tebe, tedy
na mě, stížnosti, chápeš?
Kubuši, dneska ti říkám "Wojtku"?
Ano.
A mně říkáš "šéfe".
"Předseda" ti sluší víc.
-Dobrý den. -Dobrý den.
Ty tu děláš číšníka?
Nějak si přece vydělávat musím.
Wojtuši.
Posaď se.
-Měla bych návrh. -Takhle nasucho se u nás o práci
nemluví. Že, Wojtuši? Wojtuši.
Držím si ho tu protože je to fajn chlápek. Jen mu to občas pomaleji myslí.
Co stojíš jak vidle v hnoji? Snad nám přineseš menu.
Jasně, šéfe.
Předsedo.
Em, děkuju. Nepřišla jsem se najíst. Prodám zbytek Halininy louky. Chtěla bych
sto padesát tisíc.
Může být?
Ano. Em, em, ta nabídka se mi líbí. Dohodnuto.
Nezbláznila ses? Ten parchant dělal babičce peklo, a ty mu chceš prodat
pozemek? Kde je tvoje čest?
Takhle jsem šílel jen jednou, když jsem testoval pochybnou pálenku.
Ticho. Pojď. Pojď. Hned.
Pojď. Pojď. Hned.
Počkej! Halina potřebuje peníze.
No tak je vydělej. Nevím, začni zase dělat sýry.
-Hygiena jí to zavřela. -Oh, všechno se dá zařídit.
Kurku?
Wojtiechu Kurku.
Za toho parchanta se omluvíš, nebo si najdu někoho jiného.
Předsedo, prosím, teď ne.
Po tom všem chceš pořád být jeho podržtaškou?
Nepřehánějme. Wojtiech je nanejvýš moje rohožka.
-Špatný, špatnýýy. Moc moc špatný. -Vidím, že jste se se
synem nakonec domluvila?
Ahoj, tati.
Wojtuši, mám tě rád jako vlastního, ale ještě slovo
Moment, takže tohle je váš syn?
Ano. Nejsme si podobní?
-Chtěl jsem ti to říct -Tati! Koukej, jakýho prcka jsme
zachránili s dědou. Toulal se u silnice. Chceš si Maciuše nechat?
Tolo, řeším něco s Oliwkou.
Ne, já rozumím. Všechno je mi jasné. Je krásný. Ale nemůžu. Musím se starat o
kůzlátko.
Kůzlátko? Můžu se na něj podívat?
Jasně, jen přijď. Farma Haliny Madej.
Moment, moment. Takže, vy jste Halinina co?
Zeptejte se syna.
Co jste zase provedli? Pitomci z Podlesí.
Pane Jane.
Pane Jane!
Co je? Hoří snad?
Jsi tu sám?
Jak jinak v tuhle hodinu? Chodím spát brzy.
Ale viděla jsem oknem nějakou ženskou.
Co, v mém věku? To by mě nesli nohama napřed. Ale
Ale
Tohle se u nás nedělá. Chodit na návštěvy takhle pozdě.
Bude to jen chvilka. Proč hygiena zakázala Halině výrobu sýrů?
Přišla jí kontrola.
Dorazila hrozná fúrie. Hned začala vykládat, že 13 babička nemá v pořádku
papíry, a pro ně jsou papíry svaté.
To-to je moje máma. Straší tu, protože jsem nezajistil pokračování rodu.
Halino!
Co jsem měl dělat, když jsem miloval jedinou ženu?
Dobrou noc.
Ajajajajaj, to vypadá, že ti musím natřít holou kůži krémem, co?
Jo, jo, jo, jo, snílku. Pro moje dobro. Slyšels to?
-Co? -Začínají ji zajímat sýry. Nasává vesnický
život jako houba. Pojď, pojď, pojď. Na to se napijeme. Jo.
A co takhle poškrábat záda?
-Ty starej chlípníku. Tak pojď. -Mé záměry, Halino, jsou
-čisté. Vzal bych tě před oltář. -Eh.
Hm.
Mh!
Oliwko! Zastav se u nás.
Ne, nechci ti přidělávat práci.
Ale vůbec! Danyeli! Děti! Prostřete stůl, máme hosta!
Mohla bych tě navštívit ve Wroclawi?
Jasně, že můžeš. Všichni můžete. Celá rodina.
A o hospodářství se postará kdo?
Kvůli tomu hos-po-dář-ství nikdy nikam nejezdíme.
Je nám tu dobře a máme všechno, co potřebujeme.
Jediná zábava je ten festival.
-Bažina. -Holky!
Omlouvám se, dámy, ale je čas uložit děti. Housata, no tak, jde se spát.
Hm.
-Hm. -Tak šup, šup, šup, šup, šup, šup. Šup.
-Ahoj, mami. Ahoj, teto. -Dobrou noc!
-Dobrou!
Pijes caj?
Dáme si víno.
Teď mi řekni, co se děje.
Ani nevím, kde mám začít.
Od začátku.
Nadvakrát.
Na zdraví!
Teď ti to řeknu.
-Pryč s pitomcem od bylin! -Eeh. Jasně, a pryč se
všemi pitomci na světě.
Oh.
No jo, ale byl to celkem fešák.
Mmm… Nic zvláštního, viď, Knedlíčku.
Eh, ne, ne, ne, Kuba ti rozhodně padl do oka.
A co matka jeho dcerky?
Já nevím. Já nevím, tenhle Kuba je takový Nic neřekne, všechno si nechává pro sebe.
-Hele A můžu na festivalu prodávat sýry? -Jo, můžeš.
Pozdravuje tě Amanda.
A tebe Maciuš.
Co ta operace?
Šlo to podle plánu, probrala se a cítí se dobře.
Jsi nejlepší. Držela jsem palce.
Cítila jsem to, broučku.
-Ahoj. -Ahoj.
Ahoj. Tolči, uvidíme se pozítří. Nemůžu se dočkat.
Já taky. Mám tě moc ráda.
Miluju tě. Pa! Amando, řekni "pa". Řekni "pa".
Pa!
Urovnals to s tou Oliwkou?
Není to tak snadné.
Znáš v byliny, vyrábíš směsi, co pomáhají jiným, ale sobě si pomoct neumíš.
Připravím ti směs, po které nebudeš tak přemoudřelá.
Oliwka je fajn. Chápu, že se ti líbí.
Jak tohle víš?
Teda tati, co jsi to za čarodějnici?
Čaroděj! Ty chytračko!
Copak? Máš po večerce.
No počkej!
Uá! Trefa.
Co zase?
Hej, ty!
VYPLŇTE PRACOVNÍ POZICI ŠÉFKUCHAŘ
Připravil jsem ti do fajfky novou směs.
Hledáš nového kuchaře?
Starej se o své problémy, ano?
Přijedou mi investoři. Rád bych je pořádně pohostil.
A s Halininou vnučkou ses už udobřil?
-Co myslíš? -Lhal jsi jí, nebo ne?
No?
-Jo. -Zachovej se jako chlap a omluv se jí.
Wojtuši?
Pošleš mě jako hudební telegram s omluvou. K ní.
Wojtku, nezbláznil ses?
Nezbláznil. Viděl jsem to ve filmu. Funguje to.
Nooo Tole by se hodili sourozenci.
-Ježíš, prosím vás! -Byla by škoda, kdyby takové geny
jako vaše, taťko, přišly nazmar.
Slyšíš to? Wojtuši, ty umíš mluvit moudře, když se snažíš. Pěstička!
Kámoši.
RECEPTY BABIČČINY A MOJE
HALINA MADEJ
JAK UDĚLAT SYROVÁTKU
Oliwko, moje milovaná vnučko. Kolik dopisů už jsem ti poslala.
U mě nic nového, miláčku. Mám jedinou vnučku a srdce mi puká žalem, že jsi se
mnou nebyla další léto.
Zima už se blíží a s ní i Vánoce. A já jsem smutná, že nejsi se mnou. Ježíšek se
u tebe zřejmě zastaví s dárkem. Pošlu ti ho.
S jarem přiletěli čápi, Knedlíček vyrostl a mám tě od něj moc pozdravovat. Čekáme tu
na tebe.
Radost je všude kolem, ale pro mě ne, srdíčko moje. Moc mi chybíš. A moc se
těším, až mi napíšeš. Pošli babičce aspoň pár slov.
Miluju tě, děvče moje. Moje hvězdičko. Moje největší lásko. Babička. Babička.
-Babička. -Ty dopisy mi nikdy nepřišly.
Co ty tady děláš?
Musím s Oliwkou něco probrat.
Uhm. Halina nebude mít radost, až zjistí, že jí chodíš za vnučkou. V noci.
Lidi by v tuhle dobu měli už dávno spát. Ve své posteli.
Dobrou noc, paní Elo.
Dobrou noc.
Máš pro mě něco?
Něco pro Halinu. Zlézprávy.
Spusť.
Vnučka se jí bratříčkuje s úhlavním nepřítelem.
Neříkej!
Halině ani slovo.
-Ale jak…? -Ještě by se zhroutila a
strojili bychom jí pravý pohřeb.
Postarám se o to.
-Dobrý den. -Dobrý den.
Na koho jsi donášel tentokrát, práskači?
Taky tě rád vidím. Budeš zase moct prodávat sýry.
Co to je?
Jen čti.
Máš tu dobrý konexe. Napřed na Halinu pošleš inspekci a pak jedním slovem ten
zákaz zrušíš.
Inspektor u mě nakupuje, a ta stížnost nebyla ode mě.
Jistě.
-Ahoj, Oliwko. -Ahoj!
Teď budu řídit já.
Dobře.
Litr mléka dá asi čtvrt kila sýra. Mléko je lepší dobře osolit.
Jakmile začne probublávat, sundej hrnec z plamene. Pro tu správnou chuť vlijeme
citronovou šťávu. Bude stačit jen pár kapek. A to nejdůležitější
Prosím?
Od Kuby. Omluva.
Poslal tě sem?
Zabralo to?
No Ani ne.
Měl jsem problém s výběrem písničky.
Ruce pryč!
Nesolíš?
Není slaný.
Neosolilas ho.
Co chceš od Oliwky Madej?
Nechce mě vidět. Není důvod ke starostem.
Vypadá to, že ti padla do oka.
Hrozně jsem to podělal.
Naše Oliwka ti pěkně rozkmitala srdce.
Je to fajn holka. A moc.
A ty jsi blbec.
Měl jsi šanci to urovnat s Halinou.
Nevím, jestli by z toho byla nadšená. Celé to začala ona. Hnala mě před soud, a když
jsem se chtěl dohodnout, vyhodila mě, děsná ženská.
Přede mnou moji holubičku neurážej.
Ale náturu má, to je pravda.
Možná je naděje na něco mezi tebou a Oliwkou, ne?
-Kam se tyhle sýry hrabou na Halininy, co? -Jo.
A to je kuchařka z velkoměsta. -Ohohóho. -Ohoho.
Pánové, kozí sýr není moje specialita. Teprve se učím.
Já vím, dobře, dobře, to nic.
-Vezmi si mě, bude to krása. -Beru!
Zasyp' mě zlatým deštěm.
Beru tě.
Jako náhradníka. Že bys zpíval za Halinu. Na festivalu.
No, ne, to-to ne.
Za honorář.
A kolik?
Deset tisíc polských zlotých.
Pro všechny.
Áaaa
Na pět. Na šest. Na šest
Na šest
Tak já to beru. Jo, to se mi líbí. Hodně.
-Haha. -Platí! Dobře.
Matyldo.
No, copak?
Už jsi zjistila, kdo poslal na hygienu tu stížnost?
Oliwko, pracuju na tom, jo?
Ahoj, strejdo!
Broučku!
-Meee. -Meee.
Jak jdou sýry?
Ochutnej.
Nic extra.
Táta by je mohl ochutit bylinami.
Kubovy bylinky jsou ty nejlepší.
Jo, nejlepší.
Nejlepší.
O nic se ho prosit nebudu.
Nemusíš. Tak si ty bylinky kup.
Ah! Jaká to moudrá slova, že?
Chápu, proč jsi naštvaná. Taky bych byla.
Udělal ze mě blbku.
Zakoukal se. A víme, co serotonin umí udělat.
Táta se takhle zakoukává často?
Holky se spíš zakoukávají do něj.
A proč ne. Je to fajn chlap.
Mohla bys mu odpustit? Prosím tě jako jedna ženská bytost druhou.
Podle mě bychom si ten byznys v Podlesí měli odpustit. Ani džípíeska tu nefunguje.
Darku, ani nevím, co tu děláme. Příroda mě nenávidí. Za chvíli mě tu něco sežere,
uvidíš. Když jsem byl naposled na vsi, tak mě štípl komár a místo ksichtu jsem
měl balón. Málem bylo po mně.
-Koukej. Čáp. -Vidím.
Jen klid, tady žádní komáři nejsou.
Hele, koukej, ti dva.
Kdyby je kousl komár, rozsekali by ho na kusy.
Pánové! Dobrý den! Máme otázku. Kde najdeme Bylinnou osadu? Navigace se
zbláznila.
Oflajn!
Jeďte kousek rovně, p potom doleva a po polní cestě až úplně dolů. Tak je to
nejrychlejší.
Děkujeme, pánové. Zachránili jste nás.
Dobrá rada zdarma.
KRČMA
Budou tu každou chvíli. Ukážu jim byliny a pak je vezmu sem na oběd. Co vaří ten
nový kuchař?
Heh. Kuchař? Žádný není.
Děda usmaží bramboráky.
Prosím?
Jak "prosím"? Jak "prosím"? Třeba Tola bramboráky miluje, viď?
Uhm. Ano.
Mh.
Tolčo, a ty víš, jak se dělají?
Mám na tebe velkou prosbu.
Hm. Co máš na mysli?
Potřebuju tě.
Jako předkrm bude karpačo z rajčat. Poté gaspačo. A na grand finale houbové
knedlíčky.
A dezert?
Dezert
Sýry.
Sýry? Na dezert?
Mmm.
Voní to úžasně.
Nepleť se tu.
Kde jsou ti Varšaváci?
Mh, neužírej!
Jo, tati, neužírej.
Vůbec nevím, nemají signál.
Tři tisíce dvě stě čtyřicet osm kroků. Půlroční rekord.
Abys došel do stodoly.
Jo…
-Je pěkná, ne? -Jo, pěkná, pěkná.
Ale pánové, tohle není putyka. Do restaurace je třeba se pěkně obléct.
Tady nic pěkného není.
Vítejte!
Ooh…
Vidím, že jste měli náročnou cestu.
Ne, proč myslíte?
Noční můra, naprostá noční můra. Já i kolega jsme tu naposledy.
No, vvv klidu se posaďte, pánové.
Co kdybyste nám sehnali odtahovku a my se v klidu posadíme ve Varšavě.
Ale co náš obchod?
Najděte si jiný pitomce. Vám i celému vašemu "Podlesí" říkám rozhodné ne.
A nedáte si přece jen něco k jídlu?
Ani se toho nedotknu. Marku, leda něco malého, abychom nejeli domů s prázdným
žaludkem.
Kdybych právě neumíral hlady, už dávno bych odsud byl pryč, Daruši. Věř mi.
-Mmh. -Mm.
Mm.
Mm, no. Dobrý.
Mm.
Děkuju.
Mmh.
A tady je specialita šéfkuchařky.
To si, to si dám.
Vyřiďte jí pozdravení.
Mmh.
A dejte jí nějaké prémie, protože nám pomohla změnit názor na to vaše Podlesí.
Mm, a rozhodli jsme se podívat i na ty vaše byliny.
Pokud tu všechno funguje tak jako kuchyně
-Můžeme vrátit k původnímu plánu. -Ano.
Marečku
Ano?
-Tohle je chuť mého dětství. -Přesně.
A v té skvělé úpravě.
Úžasné!
Och.
Mh.
Varšaváci odjeli?
Zavolal jsem jim taxi na nádraží a odtahovku na auto.
-Vyšel ten obchod? -Jo! Lepší to být nemohlo.
-Měl bys někomu poděkovat. A pořádně! -No jo. Kde je Oliwka?
Před chvílí odešla. Běž za ní.
Chci ti poděkovat.
Děkuju.
Je tu ticho.
Proto miluju Podlesí.
Kubo, promiň!
Potřebuju tě.
Ehm, dej mi chvilku.
Co se stalo?
Tvůj táta jel zkratkou, zasekl se v lese a bez tvého auta ho nemůžu vytáhnout.
Počkej.
Co ses tak nastrojila, andílku, co?
Je festival, chci podpořit Oliwku při její sýrové premiéře.
Říkal jsem ti, že ona si poradí sama.
Chci na vlastní oči vidět, jak můj plán nese ovoce.
Vždy musí být po tvém, co?
-Ty nikdy nepustíš otěže z rukou, že? -Ne.
Tak se dívej!
-Ah! -Hej!
Řeknu to jen jednou. Hned sem ten žebřík vrať! Hej! Okamžitě dej ten žebřík zpátky!
Ah
No?
No Možná máš pravdu.
Proč si neudělat hezký den.
Spolu
Hm?
-Co? -Halino…!
No?
Halino Halino, na tohle čekám celou věčnost, andílku! Halino. Halinko moje
nejmilejší! -Mmh. -Ale jdi! No, no, no, no, no, Jašku, pojď, jdeme. Pojď, pojď,
pojď.
Ah! Halino?! Halino!
Tak.
-Halino! -Nerozčiluj se, Jašku,, hned jsem tu.
Halino! Halino! Ta ženská má jiskru. Jak ji nezbožňovat.
Oh.
Žiju jen jednou.
Ta reklama se ti moc povedla, děkuju.
-Pojď, jdeme si zastřílet z luku! -Dobře!
A co já?
-Už musím jít. Dneska to tu moderuju. -Pojď! Přidej trochu.
-Mh. -Mh.
Hodně štěstí, ty moje celebrito.
Hele.
-Ne, tenhle je lepší. Ahoj. -Ahoj.
Můžeme si promluvit?
My už půjdeme.
MY půjdeme.
Nemusíš mi nic vysvětlovat.
Musí.
Pohlídám stánek.
Tak pojď. Jdeme.
Děvčata.
To je moje rodina.
Uau.
Graguluju.
Pořád to nechápeš.
Tohle je moje máma.
A tohle její přítelkyně.
Vítejte v našem pečvorku.
-Ta-dá! -Ta-dá!
Všechny vás vítám na Chutích Bodžek!
Letos pro vás máme spoustu neuvěřitelných atrakcí! Od alpak po vesnické hospodyně
zpívající ve sborech.
Ehe. A teď sbor…!
Sbor.
Sýkorky. Sýkorky. Moc pěkné to bylo.
To je Halina?
A za ní Jan.
Tak tohle skončí špatně.
-Copak, bratříčkuješ se s mým nepřítelem? -Kuba mi pomohl se sýry.
Ale. Paní Halino
-Ááááá! Oh! -Hej! -Hej! Hej, hej!
-Au! Au! -Halino!
-Paní Halino, to -Ty práskači! Je to monopolista!
-Ááááá! -To nebyl on! Byla to ženská
-z vedlejší vsi. Matylda to zjistila! -Ale
-Aha! Aha! -Co kdybychom zakopali válečnou sekyru?
Ha! Slyšíš! Chce mi rozseknout hlavu! Chce, aby už bylo po mně!
Ale vůbec!
-Ne, pusť toooo! -Dej mi to! Dej mi to!
Ticho! Teď mluvím já.
Běžte a uklidněte se. S ní si promluvím sám.
Ty…? Tys to věděl?
Jo a fandil jsem jim.
Ochutnej. Jak už to umějí. No?
Dobré.
Skoro jako moje.
Jak jsi hloupá, Halino, hloupá. A umanutá jak mezek! Přece když se do sebe
zamilují, tak tady Oliwka zůstane navždycky.
Hm.
-Vnoučata by nám dali. -Mh.
Nám? Jak "nám"? Jak "nám"? Jdi ty!
Omlouvám se za Halinu.
Jsem už zvyklej.
Mám těch rozkolů v rodině dost.
A na tebe si dohlédnu!
O tom nepochybuju.
Nechám vás o samotě.
Usmíříš se i s mámou?
Je pro tebe důležitější pozemek, než dcera?
To není jen zem.
Je to otčina.
Zavolám jí, až se vrátí z té svojí meditace.
Chybělas mi.
-Moc jsi mi chyběla. -Bravo!
Mám tě moc ráda.
Eh, ty
Švagříčku, ve jménu božím.
Hezky řečeno.
ŠVAGROVSKÁ SÍLA
Ah!
A teď přicházejí harpyje.
Co je?
-No! -No!
No, no.
-Ah. -Dáte nám ochutnat?
-Rádi, to -Ukažte, co to máte.
Eh…
No.
-No… -No?
Mh.
-No. -Docela se vám ten utrejch povedl.
-Jo. A dáme si ještě jednu. Na kuráž. -Na kuráž.
-Jo. -Na kuráž před vystoupením.
Jo.
-Jasně. -Tekutá kuráž.
No jo.
-Tak. -Mh.
-Mi, mi, mi. Mi, mi. -Tady.
Teď bude "mi-mi," jak nikdy dřív!
A teď už naše Zlobivky z Narewu!
Halino.
Ano?
Mám z důvěryhodného zdroje, že to Maryla Juraš, na tebe poslala tu hygienu.
Maryla?
Juraš.
Ta Juraš?
Ta.
Juraš! Juraš! To tys na mě poslala hygienu? Ty jedna bonzačko! Tohle je
bonzačka!
No jo, tak jo. Dobře ti tak. Dobře ti tak. Zajímalo by mě, koho jsi podmázla,
abys vyhrála všechny ty ceny, ha? Koho?
Ty stará potvoro!
-Ty bábo, ty bábo! Ty bábo stará! Bábo! -Já ti ukážu! Tak pojď!
Halino! Halino!
Ty parchante! Ááááa!
-Áááááá! -Áááááá!
Oliwko, pojď!
Jen klid.
Můj otec už plánuje renovaci, abys mohla vařit na světové úrovni.
Kubo,
odjedu.
A proč?
Já žiju ve Wroclawi. Nechci opustit všechno, na čem jsem tak dlouho pracovala.
Tady můžeš taky vařit.
Je to stejné, jako bych tě tahala od tvých bylin.
Tvoje sny jsou tady, moje tam.
A je mi líto, nevěřím na vztahy na dálku.
Nic pro tebe neznamenám?
Znamenáš.
ŠVAGROVSKÁ SÍLA
Mee.
Meee.
Proč ji nezastavíš?
To nemůžu. Musí chtít sama.
Mohls jí připravit nějaký lektvar lásky.
Je imunní.
Bodžki mi budou chybět. Ale znáte to -Musím jet domů. Je to tak lepší. Rozumíte
mi, viďte?
-Macku, hlídej tu cibuli. Díky. -Dej vařit těstoviny.
Další nádobí. Zapínám myčku.
Mmm. Mmmh.
Prosím. Nechte si chutnat.
Co se děje?
Podlesí?
Na sporáku máš kachnu!
Pořád na to myslíš, co?
Dobře, tak ti přidám.
A dva víkendy v měsíci volno. Hm?
Nevím, jestli to pomůže.
Macku! Pojď si promluvit.
Hlavně jí to nezkaz.
Vaření! To je tvůj život. To miluješ.
Miluju.
No. No a?
Zamilovala jsem se.
No To přejde. Víš, kolikrát už jsem se zamiloval já? Vaření, to je naše láska.
Nelituješ, že jsi sám?
Mh. Možná.
Mmm.
Občas jo.
Já litovat nechci.
Tak dobře.
Uděláš si pauzu na oběd?
Lanč brejk.
A tak jsem našla své místo. Své lidi. A skutečnou chuť života.