Hej. Mit navn er Orion.
Jeg er også et barn, så det har vi til fælles.
Jeg så dig sidde der og tænkte, at du måske ville have selskab.
Det vil jeg gerne, så derfor går jeg hen til dig...
Og går lige forbi dig.
Hvorfor?
Fordi, Sally, jeg er bange.
Bange for hvad, spørger du. Så mange ting.
Men i dette tilfælde afvisning, ydmygelse...
At dine venner vil grine ad mig.
Det er ikke kun dig eller piger, jeg er bange for.
Det er de fleste ting faktisk.
Den er med tun. Hvad er din med? Jeg ville gerne vide det.
Skolevejlederen bad mig dokumentere min frygt.
Derfor har jeg en skitsebog.
TALER MED SALLY DUMME ORD
Side 14, min frygt for at tilstoppe toilettet...
TILSTOPPET
...og oversvømme skolen.
Gudskelov.
Jeg er bange for at svare forkert i timen.
Hvilken opdagelsesrejsende nåede først frem til Indien?
- Mig! - Svær situation.
Læreren spørger typisk en, der ikke melder sig.
Men at række hånden op er en farlig strategi.
Jeg prøver at se usynlig ud, men ikke for usynlig.
Svaret er Vasco da Gama. Det er svaret på mange spørgsmål i femte,
men jeg er bange for at sige "Gasco da Vama"
eller "Dasco ga Vama". Alle ville grine ad mig.
- Jeg ved det, fru Spinoza. - Ja? Liza?
- Vasco da Gama. - Korrekt, Lisa.
Jeg er ikke stor fan af Lisa.
Der er mange ting, jeg ikke er fan af.
Dræberklovne står højt på listen.
Mobilsignaler giver kræft.
Hej, bedstemor.
Betændte myggestik. At falde ned fra en skyskraber.
- Sige "godmorgen." -"Gomdorgen!"
Bier. Hunde. Havet.
At være skyld i, mit hold taber.
Grib, Orion!
Jeg er bange for omklædningsrum, men hvem er ikke det?
Alt okay, Gabe?
Og B... Richie Panici.
Det er jo Kujon-Orion.
Hej, Richie.
Går du tit med bukser?
Jeg frygter at blive ydmyget af Richie.
At han skal slå mig.
Jeg er bange for... Hvad, hvis jeg presser hans næse op i hjernen, så han dør?
Det kan ske, det med næsen og hjernen.
Jeg kommer i ungdomsfængsel. Må leve med skylden...
Så går du tit med bukser? Vær ikke uhøflig.
Ja, jeg går med bukser.
Tit?
Hvad er det for en bog, du har?
"Jeg er bange for uhyrer, bier, at blive klippet, hunde,
havet, Richie Panici..." Jeg er berømt! Tak.
Vent. Du tegnede mig død! Ingen tegner mig død!
Jeg "konficerer" den her på grund af uforskammethed mod mig,
Richie Panici.
Jeg vil gerne sige, det er min ejendom. At jeg har lagt hjerte og sjæl i den,
at du ingen ret har til at tage den, og at man udtaler det "konfiskeret."
Tak, Richie.
Hvad?
Okay.
Hvorfor takkede jeg ham?
TAK, RICHIE
HOVEDREGNING
God weekend.
Glem ikke at lægge tilladelsen på mit bord.
Bussen til planetariet afgår på slaget ni på mandag.
Jeg havde håbet, fru Spinoza ville glemme skoleudflugten.
Det bliver så sjovt.
Lyder det sjovt, Lisa?
Er du sindssyg? Udflugten lyder skræmmende.
At sidde som sardiner i en skolebus med 30 andre børn på motorvejen?
Det må ende med et trafikuheld.
Det ved jeg alt om. Jeg har set diagrammerne.
Og solsystem-modellerne, der hænger fra loftet?
Hvor lang tid har de hængt der? I hundrede år?
Og hvad, hvis jeg skal sidde ved siden af Sally
og vores hænder rører hinanden? Angstanfald.
Jeg bliver til grin på skolen,
og kan aldrig danne forbindelser til andre igen.
Orion, har du tilladelsen?
Jeg frygtede, hun ville sige det.
Mine forældre siger nej.
De tror ikke på rummet.
Ja, det er indviklet.
SKILDPADDESNAK! KOM UD AF DIT SKJOLD
Hun er herovre.
Hej, Orion.
Jeg glæder mig til udflugten.
Skal vi sidde sammen?
Mens vi er der?
Var jeg ikke bange, ville jeg sige: "Klart."
Klart, jeg vil.
Der er intet, jeg hellere vil, men først
må jeg holde op med at være besat af alle negative ting,
der kan ske..."
Det er min mor. Jeg må løbe.
Vi ses på planetariet, Orion!
Nej, vi gør ikke.
Side 17 i min skitsebog.
Måske flytter mine forældre, mens jeg er i skole.
SOLGT
Hvorfor er jeg bange for det?
Skolevejlederen har ingen teorier.
Mine forældre virker flinke nok.
Jeg tror, han har ret.
Hej, skat!
- Hej, mor. - God dag i skolen?
- Ja. - Jeg har lavet småkager.
TILLADELSE TIL SKOLEUDFLUGT
Hvor kommer den fra?
Din far fandt den under sofaen.
Du mener nok mellem sofapuderne.
- Vil du tale om det? - Ikke specielt.
Tag med. Det bliver sjovt.
Det er jeg ikke så sikker på.
Orion, jeg ved, at den slags kan være skræmmende.
Sagen er, det er okay at være nervøs.
Mere end okay. Det er normalt.
Løsningen er ikke at lade frygten komme på tværs af dit liv.
Det er sandt. Ellers havde jeg aldrig friet.
Nogle gange må man føle frygten og gøre det alligevel.
Jeg elsker mine forældre og forstår, hvad de prøver på,
men det der nok verdens dårligste råd.
Det er vist slut for os, venner.
Åh nej. Det er forfærdeligt.
Tegnefilmen er totalt urealistisk. Genbrugsgenstande har ingen personlighed.
De tager ikke på eventyr. Jeg vil ikke tales ned til.
Virkeligheden er mere kompliceret.
Og genfødsel er ønsketænkning. For plastikbeholdere og mennesker.
Dør man i virkeligheden, er man død.
At der ingen undtagelse er, skræmmer mig.
NIHILISME VS. EKSISTENTIALISME FOR BØRN
Jeg prøver at forestille mig døden. Den er ingenting.
Jeg forestiller mig ingenting. Det er sort og stille, ikke ingenting.
Sorthed og tavshed er noget.
Intet er måske den unævnelige ting.
Orion. Det er sengetid.
- Ligger du godt? - Ja.
- Har du børstet tænder? - Ja.
Sov godt, min ven.
Godnat, Orion.
Vent!
En hurtig godnathistorie?
Som vi plejede.
Orion, det har vi talt om.
Den her er der kød på. Perfekt godnathistorie.
Vi har ikke tid til David Forster Wallace i aften.
Okay.
Vi vil altid være der for dig, Orion.
Men bliv i din seng. Mor og jeg trænger til at sove.
Det skal jeg nok. Men...
Lad døren stå åben, okay?
Okay, sig hvornår.
Okay. Lidt mere åben?
- Er det okay? - Lidt mere.
- Sådan? - Ja, fint!
En lille smule mere?
- Tak. - Sov godt, skat?
- Godnat, sønnike. - Godnat, mor og far.
Det er ikke så slemt.
Det mente jeg ikke! Det er slemt. Meget slemt! Det værste!
Af alle de ting, jeg er bange for, er jeg mest bange for mørket.
ORION OG MØRKET
Åh nej.
Gamle huse giver sig. Der er intet at bekymre sig om.
Mine forældre skal op på arbejde. Kan jeg ikke bare sætte mig i deres sted?
Nej! Nej, nej, nej!
Forbandet være dig, mørke.
Hvilke uhyrligheder gemmer sig bag dit slør af... mørke?
Kan du ikke bare lade mig være?
Alene...
Okay! Jeg har fået nok af dig!
Du skriger hver eneste aften og ter dig og hvad ved jeg!
Syv dage om ugen, 365 dage om året.
Det holder aldrig op!
- Hvad er du? - Er det ikke tydeligt?
Rummet er mørkt. Det er mørkt derude. Jeg er Mørke. Ta-da.
Endnu engang.
Der er mange, der er bange for mig.
Men du er på et helt andet niveau.
Af alle børn, der er bange for mørket, er du den mest irriterende
og den, der sårer mig mest. Ingen lille bedrift.
Du er oppe mod hård konkurrence. Se selv.
FOLK, DER FRYGTER MIG
Millioner er bange for mørket.
- Har du en liste? - Ja.
Så mange, det giver mig komplekser.
- Det er kun første bind. - Mørket eksisterer ikke!
Hvorfor taler du så med mig?
Du forstår. Mørke er fravær af lys.
Ikke en dum tegnefilmsfigur.
Samme smøre.
I mennesker har altid sære forestillinger om mig.
Jeg lytter ikke til dig. Du eksisterer ikke!
Jeg eksisterer.
Jeg har lavet en film om mig selv.
For at give et andet perspektiv på mørket.
Et projekt, jeg brænder for.
MØD MØRKE
Mørket har eksisteret i femhundrede millioner år,
lige siden det tidlige liv på Jorden udviklede lysfølsomme proteiner.
SLUT - INSTRUERET AF MØRKE
FORTÆLLER: WERNER HERZOG ÅBNINGSSEKVENS: SAUL BASS
Hvad så? Kunne du ikke lide den?
Det er stof til eftertanke.
Alle er imod mig. Den får ingen priser.
Den er bedre end så mange andre film.
Det er en lukket klub.
Den er god, men lidt kort for en, der har eksisteret i 500 millioner år.
Men kort er godt.
Jeg bad ikke om at blive et overnaturligt væsen,
der indgyder skræk og gru.
Jeg prøver bare at passe mit arbejde. Men folk er altid efter mig.
Næsten alle er bange for mig.
Eller hader mig. Eller synes, jeg er ond.
Nogle tænker, jeg er ingenting. Det sårer en.
Undskyld, det var ikke min mening...
Det er okay.
Jeg kan faktisk godt lide mennesker.
Men man spejler sig altid i andre, ikke?
Bare folk gav mig en chance.
Jeg kender følelsen. Der er mange, der mobber mig.
MOBBER-LISTE
Richie, Davis, Howard, Isaac og Rebecca.
Hun flyttede, men sender mig stadig fødselsdagstrusler.
Det er lidt sødt.
Ja, betænksomt.
SKOLEUDFLUGTTILLADELSE
Jeg vil ikke være bange mere.
Det ville være rart.
Så skal jeg ikke høre på dig skrige hver nat.
Jeg tror, jeg kan løse det her.
Se mig gøre mit arbejde i en nat. Du vil se, der intet er at være bange for.
Du vil værdsætte nattens skønhed i stedet for at frygte den.
Hvad siger du?
- Er du med? - Jeg er helt sikkert ikke med.
Selvfølgelig er du ikke det. Okay.
Hvis du vil være lammet af frygt resten af livet, så er det dit valg.
DET VÆRSTE STED
- Går du tit med bukser? - Grib, Orion!
Kujon-Orion!
Hej, Orion.
Jeg er så spændt på udflugten.
Okay, jeg tager med.
Hr. Mørke?
Jeg vidste, du ville ændre mening. Lad os give hånd på det.
Se? Det er ikke så svært.
Vent.
Jeg ved, hvad du gør.
- Hvad mener du? - Med historien.
- Jeg gør ikke noget. - Jo, du gør.
Fortæller, du overvandt din frygt for mørket,
så jeg kan gøre det samme.
- Jeg... - Det vil ikke fungere.
At være mørkeræd er en evolutionær ting, der skal beskytte os fra natlige rovdyr.
Du har undersøgt sagen.
Jeg skrev et digt om det.
"Digteren Hypatia." Jeg elsker det.
Det er et digt.
- Det tæller også. - Det er ikke så godt.
- Det er det nok. Må jeg høre det? - Nej.
Det er naturligt at frygte mørket.
Det ligger dybt i os. Det kan vi ikke ændre på.
Hvis det er tilfældet, vil jeg sige godnat...
Vent!
Jeg siger ikke, det ikke er en god historie.
Men jeg ved, hvad du gør, og det vil ikke virke.
Forstået.
Du og Mørke fløj ud i natten...
Mørke og jeg fløj ud i natten...
Ret fedt, ikke?
Hvis du mener "skrækkeligt" og forfærdeligt, så jo.
Du vil overvinde din frygt, om det koster mig livet.
Og jeg er udødelig, så jeg har masser af tid.
Jeg tænkte, vi starter med det, jeg kalder "nattens kraft".
Se?
Uden mig kunne du ikke se skuespillernes rynker.
Du er en elendig sælger.
Ret fedt, ikke?
Jeg er allergisk over for ildfluer.
Men du er ikke allergisk for stjerner.
- Jeg er allergisk over for at dø. - Du er allergisk over for at leve.
- Hvad? - Intet!
Kom din hånd i vandet.
Så en haj kan bide den af? Er du gak?
Nej, så du kan se havets skønhed om natten.
Du kender vel begrebet "sjov"?
Et ord, der skal få fare til at lyde mere tiltalende.
Se der. Intet fyrværkeri uden mørke.
Man kan affyre det når som helst.
Det ville være ret kedeligt. Skønheden ligger i kontrasten.
- Lukker du øjnene? - Jeg beskytter mine hornhinder.
- Kom nu, åbn dem. - Nej.
Du går glip af det sjove.
Glem det.
- Åbn øjnene. - Nej.
Men det er selve formålet.
- Ikke mit formål. - Det er for dit eget bedste.
Kan du se, hvor meget bedre det er? Makker?
Jeg har dig!
- Åh gud. - Det var et uheld.
Du tabte mig. Jeg kunne være død. Få mig hjem.
Jeg skal nok bringe dig hjem.
- Senere. - Senere hvornår?
Se. Man kan se Karlsvognen.
Den er smuk på denne tid af året.
Hvornår bringer du mig hjem?
Godt spørgsmål. Dybdeborende.
Om 24 timer.
- Tilbage til stjernerne... - Om 24 timer?
Det er sådan, det med nat og dag fungerer.
Den tager 24 timer. Jeg kan kun gå frem.
- Hvorfor ikke? - Jeg må af sted.
Men hvis du vil gå hjem langt ude på landet,
- helt alene midt om natten... - Vent!
Jeg kan ikke gå hjem alene. Der er 150 km hjem.
Okay.
Så må du hellere komme med mig.
Hold på hat og briller, for du vil blive forbløffet.
Dækker du øjnene igen?
- Ingen kommentar. - Virkelig?
Ved du, hvor mange gerne ville være dig lige nu?
- Ingen? - Mange!
Svaret er mange!
Jeg er det sejeste væsen nogensinde. Det er man, når intet andet væsen
har eksisteret, som folk bedre kan lide.
Godmorgen.
Lige til tiden og så fin en dag.
Det bliver 24 grader og sol.
Lav luftfugtighed og en kølig brise.
Det bliver sjovt i solen.
Men er det ikke altid det?
Jeg elsker mit job.
Vi kom lidt dårligt fra start med "tabte dig næsten og dræbte dig"-tingen.
Det må vi lægge bag os, for vi har travlt.
Mit job er det mest grundlæggende.
Jeg kommer med det hver aften.
- Kommer med hvad? - Mørket.
Det er nok det vigtigste job, for uden det har de andre ikke et.
"De andre?"
De andre natvæsner.
Er der flere?
Jeg forhøjer. Søvnløshed?
Jeg tænker altid. Det ved du.
Min hjerne snurrer altid. Tænker, tænker, tænker.
Pokkers. Pas. Hvad med dig, Stille?
Ser.
Din tur, Søvn.
Hvad?
Royal flush? Utroligt.
For filen!
Hvad er jeg gået glip af?
Du vandt.
Dejligt. Hyggeligt at handle med dig.
Fint.
Vent. Hvorfor skal vi herind?
Det er pausetid!
Os natvæsener holder en for hver tidszone. Vi er sjove. Du vil elske os.
- Hvad så? - Hej, Mørke!
Velkommen tilbage!
Godt arbejde i aften.
- Barnet? - Mørke tog barnet med.
Så uansvarligt!
- Det er bare løgn! - Er du vanvittig?
Det er det modsatte af opmuntrende.
Jeg klarer det.
Orion, mød de andre natvæsner.
Der er Mørke, Stille, Søvnløs, Uforklarlige lyde
og den mest poetiske af os alle, Søde Drømme.
Tog du skrigeren med?
Han er bange for alt!
Vil du overbevise verden om, at du ikke er så slem?
At hjælpe børn for at styrke sin selvtillid
står ikke i din jobbeskrivelse!
Hård observation.
Ved du, hvor meget der kan gå galt?
Hvad, hvis han sænker dig,
og du ved hvem indhenter og udrydder dig,
og så forsvinder mørket,
og hele universet bliver forandret for altid?
- Kan det ske? - Lyder usandsynligt.
Nok af det her vrøvl.
Mørke skulle aldrig have taget dig med hertil.
Du må selv finde hjem, okay?
Kom, alle sammen. Pausen er forbi!
Nogle af os skal arbejde.
Vent!
En aften kan ændre alt!
Jeg har 24 timer med ham.
Vi kurerer hans frygt for mørket og natteskrigeriet,
og så forstyrrer ingen os i arbejdet.
Fint.
Sørg for, han holder sig væk fra mig.
Intet problem. Han holder sig væk fra dig.
- Mente du det? - Hvad?
Kan du kurere alt, jeg er bange for, på en dag?
En dag kan ændre alt.
- Hvad er det for et lys? - Jeg kan ikke se noget.
Lyset, du ikke vil have, jeg ser.
Ikke vil have du ser? Det er jo helt skørt.
Ikke så tæt. De kan ikke lide mig.
Det er latterligt. Alle elsker dig.
De kaldte mig nattens største fjende.
De gjorde ikke et godt første indtryk.
Men vent, til du ser dem i aktion.
Det er inspirerende. Og slet ikke skræmmende.
Søvn er ansvarlig for, at alle væsener sover om natten.
Får hun alle til at sove?
Ja. Det skal du se. Det er meget fascinerende.
- Hvad? - Hun er professionel.
Og det er en magisk pude.
...og sammenligner dem med vores airfry-quinoa.
Jeg elsker quinoa.
Åh gud. Fortæl mig, det er magisk kloroform.
Ja... Magisk.
...rastløse væsner, der vandrer 5000 km...
Du er søreme sød.
SOVEHAMMER
Stop. Nej! Stop!
Mørke! Sludrechatollet kan ikke flippe ud, mens jeg prøver at arbejde!
Det, du gør, er ikke okay!
At kvæle nogen med en pude? Kloroform? En hammer?
Og kys er meget uhygiejniske.
Det her har været mit job i tusindvis af år.
Jeg ved, hvad jeg laver.
Mine læber er rene!
Rene.
Tak, fordi du viste os pølseprocessen.
Jeg ved ikke, om jeg vil kunne sove igen.
Klart.
Hvis du bliver oppe hele natten, har jeg det rette væsen til dig.
Søvnløshed er den bedste imitator nogensinde.
Han lyder som den, han holder vågen,
og hvisker bekymrende ord i øret på dem.
Hvorfor er det et job?
Du er god til at få venner, hvad?
- Ikke specielt. - Det er ret tydeligt.
Se og lær.
Klassisk Søvnløshed.
Hvorfor sagde jeg det? Michelle vil tro, jeg er idiot.
Jeg bliver fyret.
Jeg når aldrig min deadline!
Hun sover ret tungt.
Jeg må finde de tunge skyts frem.
DUMME TING, JEG SAGDE I FJERDE
- Hovedstaden i Delaware? - Det er D.
Var alle de søvnløse nætter på grund af ham?
Tror du, det er mig, der gør det?
Nej, mester. Jeg er en megafon for tanker, folk allerede har.
Følg ikke i hælene på mig med ham.
Han er meget dømmende.
Jeg er ikke dømmende. Er jeg?
Så går vi.
Ingen af os kunne gøre vores job uden lidt hjælp fra Stille.
Det er for stille!
- Stille... - Bed hunden være stille!
Vi sagde jo, han ville ødelægge alt, og det gør han!
Jeg har ikke tid til at babysitte.
Arbejdet kræver fuld koncentration. Jeg kan ikke have, han laver kuk i alt.
Se at få ham væk herfra, så jeg kan fokusere på mit arbejde!
Okay.
Hvad sagde hun? Var det om mig?
Jeg vil være ærlig.
Jeg forstår ikke, hvad hun siger, men hun lød vred.
Uforklarlige lyde. Denne vej.
Hvad sker der?
Dette øjeblik kalder på en knaselyd med en lillebitte smule skraben.
Hvad var det? Mor, far, jeg hører lyde!
Jeg gør virkelig en forskel.
Det her er så sygt!
- Det er ikke virkeligt... - Kan du ikke...
Du forstyrrer naturens orden.
Du forstår det ikke. Vi gør et vigtigt stykke arbejde!
Til hans forsvar involverer en stor del af dit job at skræmme børn.
Jeg skylder jer ingen forklaring.
Hans tilstedeværelse truer med at ødelægge
selve universet, som vi kender det!
Lyt ikke til hende. Hendes båt er værre end hendes bid.
Jeg har gemt det bedste til sidst.
Gør dig klar og hold godt fast!
Der er hun.
Mener du alle farverne?
Det er Drømme, der gør sin ting.
Kan det ikke få dig til at værdsætte nattens smukhed,
- kan intet. - Hvad mener du med hendes arbejde?
Stille. Hun udøver sin magi.
Hvad foregår der i din underbevidsthed lige nu, Irene?
Okay. Der rumsterer en masse angst.
Vigtig præsentation i morgen.
Jeg ved ikke, om du er klar.
Du skal imponere din chef. Forstået.
Din datter fandt en hjemløs kat, hun vil adoptere.
Mor, må vi beholde den?
Godt materiale i aften. Nu finder vi en løsning.
MÅNEDENS MEDARBEJDER
Du holder selvsikkert din præsentation.
Hvis vi genbruger vores rullemekanisme,
kan vi reducere vores omkostninger med 30 %.
Alle elsker den.
Irene!
Du har fortjent den her, Irene.
Verdens dygtigste medarbejder?
Mor!
Du er den bedste mor i verden!
Fantastisk præsentation.
Jeg tror, du bliver forfremmet.
Mor, må vi beholde den?
Ja, selvfølgelig!
Vi elsker dig, Irene!
Hun er utrolig. Du er forbløffet, ikke?
Ja, hun er ret god.
Hvad sagde jeg?
Det minder om en drøm, jeg havde, da jeg skulle fremlægge.
Men alle buhede ad mig.
Det underlige var, at klasseværelset var en tandlægeklinik.
Hvad... Det var ikke mig.
- Det er bare et sammentræf. - Det må det være.
For hvis jeg sagde noget tilfældigt:
"Ond agurk"...
Irene, det er tid til dit årlige tjek.
Hvad pokker sker der?
Mørke?
Nej! Adgang forbudt! Du lovede at holde ham væk!
Jeg skal inspirere ham. Dit arbejde er det mest inspirerende
- hele natten. - Undskyld det med agurken.
Normalt.
Stop! Sig ikke et ord mere.
At skabe en drøm er en vanskelig kunst.
Alt, du siger eller tænker, kan påvirke den drøm.
- Forstået? - Alt, jeg tænker?
Du tænkte på noget uhyggeligt.
- Hvad har du nu tænkt på? - En dreng fra min skole.
Hvem?
Richie Panici.
Løb!
Du er blevet "konsiferet."
Det hedder "konfiskeret!"
Kujon-Orion!
Har du fået hovedet i toilettet før?
Han kan ikke komme til skade, vel?
Man kan ikke komme til skade i en drøm.
- Hvilken lettelse. - Medmindre han dør.
- Så dør han i virkeligheden. - Hvad?
Du må komme ud derfra, ellers ender det dårligt!
Det er jeg klar over!
Hvad?
Kom nu, Orion! Find på noget, så vi kan komme væk!
Kom nu! Tænk!
Vent. Side 14 i min skitsebog. At stoppe toilettet og oversvømme skolen.
Hvad?
Nej!
Makker!
Hold ud, Orion!
Hvad pokker var det?
Du er enten totalt gak eller ekstremt kreativ.
Du er meget heldig.
Det kunne være gået helt galt.
Det gjorde det ikke. Ved du hvorfor?
Du så frygten i øjnene og slog i bordet!
Lad os prøve det igen.
Du skal bare placere hånden her, så...
Er det bare mig, eller er jeg gladere for det her end dig?
Jeg klarede ikke noget.
Jeg var der. Jeg så det med mine egne øjne.
Jeg var skræmt fra vid og sans. Ville bare overleve.
Nu du nævner det,
så var der lidt dødsangst i luften. Det gør det ikke mindre imponerende!
Du lytter ikke til mig.
Jeg er stadig bange.
Jeg ved, du tager fejl, og jeg kan bevise det.
- Det tvivler jeg på. - Kan du det, Kloge Åge?
Prøv den her.
Du er ikke længere bange for mig.
Er du?
Jeg er ikke bange for dig.
Se?
Det er det, jeg mener.
- Min datter vil elske, at vi er venner. - Jeg vidste, du ville ændre mening om mig.
Er du ikke for ung til at være far?
Min datter i fremtiden.
Du er skør.
Vent.
Kunne du se ind i fremtiden, da du var barn?
Det ved jeg ikke. Jeg improviserer bare.
- Dårlig idé? - Det ved jeg ikke.
God historie.
Fint, at Lys også er en figur.
Men var det kun en gæsteoptræden?
Måske. Jeg improviserer.
Jeg ved ikke, hvordan du finder på det.
Du kunne finde på sådan en historie.
Nej. Er det for meget?
Som om du rejser rundt med magiske natvæsner,
og nu kan du forudsige fremtiden?
- Smører tykt på? - Hvad betyder det?
- Det, du sagde. - Så ja.
Det har du ret i.
Jeg fjerner det med at forudsige fremtiden.
Ikke flere forudsigelser fra mig som barn.
Sikker? Det er sejt og sjovt...
Nej, de er væk.
Okay.
Hvor kom vi fra?
Du fløj gennem natten med Mørke.
Mørke og jeg fløj gennem natten, men denne gang var anderledes.
Man kan virkelig se alle rynkerne.
Som ringe i en træstamme.
Det ligner lidt et bælte.
Jeg synes, det ligner en robot, der vil have et kram.
Er det gas, jeg kan lugte?
Huskede jeg at slukke for ovnen?
Intet virker!
Hvad skal jeg bruge? Det her...
- Hej! - Hvad sagde jeg?
- Hvad, hvis livet er et kosmisk uheld? - Nej.
- Og min eksistens er meningsløs? - Nej.
Moar!
Okay. Jeg skal i terapi igen.
Wow, du går dybt.
- Hvad var det? - Jeg hørte noget.
Ved du, hvad jeg betaler i timen? Vent, okay?
Mor!
Hvad er der galt?
Jeg blev bange.
Jeg hader mørket.
Kom. Jeg hører, de har fantastisk te her.
Mørke, tak.
For hvad?
Alt det her.
For at vise mig, natten handler om mere end mørke.
Det var så lidt.
Ham drengen? Lyt ikke til ham. Han ved ikke, hvad han taler om.
- Måske gør han det. - Nej.
Sådan var jeg også.
Han er bare bange.
Jeg ved, hvordan det er at være bange.
Dig? Hvad er du dog bange for?
For at alle har ret om mig.
At jeg ikke er god, at jeg er skræmmende, som alle siger.
Mørke, kan du huske, da du sagde, du var en flink fyr?
- Men jeg troede ikke på dig? - Ja.
Jeg begynder at tro på dig.
Tak!
Du er kommet langt.
Det er jeg ikke sikker på.
Tilbage til arbejdet.
Vi skal af sted.
Tid til at blive søvnig.
Kom. Det er vores tegn. Pausen er forbi.
Orion! Du tabte den her.
Tak, Stille.
Det var så lidt.
Er du klar? Hop op. Hvad?
Seriøst?
- Hvem er han? - Lyset. Mørkes nemesis.
Okay.
Han får mig til at føle mig sikker. Som om, jeg er svøbt i et varmt tæppe.
Hvis man godt kan lide den slags.
"Se på mig. Jeg er så lys!" Jeg kan også nogle tricks.
Men modsat andre efterlader jeg noget til fantasien
i stedet for at træde i det.
Skal vi virkelig igennem der her hver gang?
Igennem hvad? Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Din indstilling, din usikkerhed.
Hvordan går det?
Hej!
Det er altid det samme med dig.
Du føler dig utilstrækkelig og projicerer din usikkerhed på mig.
Jeg bringer lys og håb til verden, og du gør det modsatte.
Det er ikke... Jeg gør mere end det.
Virkelig? Hvad?
Mange ting.
Jeg ville fortælle dig dem, men jeg har ikke tid.
Endelig noget, vi er enige om.
Det bliver dagslys om tre sekunder, så vil I fortsætte med at eksistere...
Okay, vi skulle alligevel gå. Sikke en nar.
Kald ham ikke det. Han virker okay.
Tro mig, det er han ikke.
Far?
- Er du klar til at sove? - Nej, jeg tænkte, vi kunne gå en tur
- mens du afslutter historien. - Ja?
Så er vi ude i mørket ligesom Orion og Mørke.
Ja, klart.
Du skal ikke op i skole, så lad os gøre det.
Vi går gennem parken.
Okay.
Jeg kan bedre lide den anden vej.
Enig.
Giv slip et øjeblik.
- Selvfølgelig. Undskyld. - Det er okay.
Jeg tænkte bare på et par linjer.
Er de gode?
Om at det er underligt, man ikke kan se stjernerne.
Jeg er helt enig.
Du behøver ikke lade som om. At du også ville gå denne vej.
Det gør jeg ikke.
Gadelamperne var slukket. Det er uhyggeligt.
Jeg troede, du havde lagt det bag dig. Det sagde du i historien.
Det er en kompliceret historie.
Kan den ikke bare være det?
Forældre elsker simple historier, for uanset hvad problemet er,
bliver det løst, så de ikke skal bekymre sig.
Orion møder Mørke. Mørke er sød nok. Orion er ikke bange, de holder en fest.
Skal jeg tilføje en fest?
Hvis du er bange, så lad også Orion være det.
Kun sande historier hjælper.
Du har en god pointe.
Synes du?
Ja, vi bør bruge den idé.
Hvad er der?
Er du død?
- Søvnløshed! - Hvad?
At forvente det værste er mit job.
Jeg er okay.
- Han er kommet videre. Ikke? - Klart.
Godt, tilbage til arbejdet.
Vi løber om kap.
Kom.
Gå foran. Jeg er mere dødelig end jer.
Der er ikke engang en natlampe. Man risikerer at snuble.
Hvad er du så bange for?
Intet. Jeg foretrækker bare dagslys.
Lydene. Har I hørt dagslyde?
- Fugle, børn, der leger, brunch. - Lyder dejligt.
Det er det, og I går glip af dem.
Forbindelsen mellem lyd og farve.
Alt er oplyst om dagen. Det er psykedelisk.
Rødt, grønt, gult og lilla.
Vi har farver om natten.
Man kan se dem bedre, hvis det brænder.
Det er lys!
- Wow. Virkelig? - Utroligt.
- Jeg føler mig sikker og varm. - Jeg forstår, du føler dig mindre bange.
Jeg har ikke brug for det, men man kan ikke værdsætte dets skønhed,
hvis man ikke har oplevet det.
Så du siger, at problemet er Mørke?
Ja, på en måde.
Jeg elsker ham, men han er problemet, ikke?
Misforstå mig ikke, Mørke er den bedste.
Men så længe I er med ham,
kan I ikke nyde de utrolige lys ting, Lys...
Hvad?
Vi må af sted.
Vil du ikke vente på din nye bedste ven?
Mørke du ved, jeg synes, du er den bedste.
Det fik jeg ikke ud af samtalen i huset med døren.
Jeg sludrede bare.
At jeg elsker is, betyder ikke, jeg hader fritter.
- Hvad er jeg? - Hvad?
Is eller fritter?
- Fritter? - Og lys er is?
- Præcis. - Hvad elsker du mere?
Er det vigtigt?
Præcis!
Jeg ville ønske, I kunne opleve dagslys.
Du ville ønske, alle kunne opleve, jeg ikke var der.
- Det mener jeg ikke. - Perfekt.
Så har du intet imod at fortælle dem det i en inderlig tale.
Hej!
Kom.
Jeg forstår, nogle af mine kommentarer i pausen
er blevet misfortolket. Lad mig gøre det klart.
Jeg elsker natten og min ven Mørke.
Nogle af jer føler, I går glip af andre oplevelser.
Jeg vil minde jer om ordsproget:
"Græsset er grønnere på den anden side..."
Af verden! Der er det dag, og man kan se, det er grønt.
Det var ikke det, jeg mente.
Det er sandt. Hvordan ser grønt græs ud?
Hvorfor skal dagsvæsenerne have alle farverne?
- Ja! - Præcis.
- Jeg er enig. - Okay.
Det her er kørt lidt af sporet.
Mørke er super. Han har mange gode kvaliteter.
Som hvad?
Jeg siger bare, jeg tog fejl.
Jeg sagde, Dag er Nat overlegen. Forkert.
Nogle siger måske, at du ikke er så levende som Dag, men hvad så?
Det, der gør Dag så levende, er dens modsætning, mørke og tomhed.
Hvis man tænker over det sådan, så er du vinden under Dags vinger.
Det hjælper ikke.
Lad mig tale færdigt. Tak.
Tak, fordi I udfører disse opgaver for at gøre den lysfyldte dag så god.
- Jeg går nu. - Går du?
Jeg bliver faktisk.
Jeg venter på dagslyset. Måske kan jeg få et job der.
Vær nu rimelig.
Dig! Tal ikke til mig.
Du er grunden til, alle hader os. Dig og den djævelske Mørke.
- Men jeg er din ven. - Hvilken ven!
Holder mig fra livets skønhed.
Kom nu, Uforklarlige lyde, vi ved, du ikke siger op.
Mit navn er Debby nu. Kald mig Debby.
Debby!
Hvor fantastisk.
I det mindste har vi resten af jer. Ikke?
Lad os komme af sted.
Jeg tror, Debby mener, at vi alle har brug for lidt lys i vores liv.
Vi vil føle os set...
Siden ingen andre gør det, vil jeg sige det.
Vi vil føle os set og hørt.
- Det siger jeg. - Det vil vi.
- Præcis! - Okay! Jeg siger op!
Ditto her. Jeg er træt af at leve i din skygge.
Hvad?
Dagdrømme er en ting, ikke? Det bliver en sjov, ny udfordring.
Bedre end mareridt.
Drømme...
Hvis Drømme siger op, gør jeg det også.
Jeg bliver ikke hængende til drømmeløs søvn.
Hvad er formålet?
Hvis Søvn siger op...
Skal jeg holde alle vågne hele tiden?
Det er for meget arbejde. Jeg holder også op.
Pausen er forbi.
Hold op med at fjolle rundt. Vi skal videre.
Jeg glæder mig til en ny dag.
Overlad det ikke til mig. Vi må hjælpe hinanden.
Vi er venner.
Jeg har nydt min tid med jer.
Hav en god morgen.
Godmorgen, alle sammen. Sagde nogen "Lys"?
Jeg ved ikke, hvad nogen ser i ham.
Så er vi en.
Jeg er det eneste af natten, der er tilbage.
Det er ikke nat mere.
Det ligner ingenting nu.
De lyder ikke som noget.
I morgen er du også væk.
Skal jeg så flyve rundt alene?
- Det var en elendig idé. - Undskyld.
Måske kan jeg finde dem i morgen og overbevise dem om...
Nej!
Jeg fortsætter ikke.
Jeg vil sidde på den her... hvad det nu er.
Sten? Jeg tror ikke, den er i live.
Jeg vil sidde her og vente på dagslyset.
- Det kan du ikke! - Hvorfor? Ingen kan lide mig.
- Det passer ikke. - Hvor er alle så?
Hej, Mørke!
Kom så, der er afgang.
Mørke?
Kom nu. Vi skal af sted.
Du kan ikke være i lyset, så forsvinder du.
Jeg løber gerne den risiko.
Sig ikke, jeg ikke advarede dig.
- Gør det ikke. - Jeg beklager.
Men dagen venter på ingen.
Mørke, du må af sted nu.
Der tog jeg helt fejl.
Hvad er chancen for det?
Nej! Mørke!
Mørke!
Surt. Jeg prøvede at advare ham.
Jeg skal gøre livet på Jorden muligt, så...
Vi ses.
Godmorgen, alle sammen.
Jeg håber, jeres dage er så smukke som jeres ansigter.
Men hvad derefter?
- Det ved jeg ikke. - Hvad mener du?
Jeg ved ikke, hvad der venter.
Efterlader du lille dig helt alene midt i...
- Hvor er du? - Europa? Jeg ved det ikke.
Dårlig slutning.
Det er en kompliceret historie.
Jeg løb tør for idéer.
Men historien skete for dig!
Sandt. Jeg kender ikke slutningen.
Disse stjernemønstre blev kendt som konstellationer.
Når man ser på gamle beskrivelser af nattehimlen,
- så bemærker man... - Vi ser på loftet.
Det er en god illusion. Meget lærerig.
Vi burde kunne se himlen om aftenen.
Byen blokerer for stjernerne og sætter falske stjerner op?
Det er dybsindigt, skat.
Tak. Jeg ville ikke nedgøre dit job.
Planetariet er sejt. Meget sejt. Det er et sejt sted at arbejde.
Tak. Jeg kunne godt lide. hvad du sagde. Begge ting.
Jeg har en idé til, hvad der kan ske.
Lad mig høre.
Er du sikker?
Helt sikker. Sig frem.
Jeg dukker op.
- Dig? - Fungerer det ikke?
Jeg elsker det. Fortsæt.
Mon vi ville være venner, hvis vi var på samme alder?
Jeg glæder mig til at finde ud af det.
Jeg dukker op.
Hej.
Hej, person på min skildpadde.
Jeg hedder Hypatia.
Den græske astronom?
Nej, men jeg er opkaldt efter hende.
Det giver mening. Jeg hedder Orion.
Konstellationen.
Som ikke rigtig ligner en jæger, men snarere
en robot, der gerne vil have et kram.
Ja. Det har jeg godt hørt.
Ved du, hvor vi er?
Europa? Jeg ved det ikke.
Jeg er så langt hjemmefra. Jeg ødelagde mange ting i aftes.
Ja, jeg har fulgt med i din historie.
- Virkelig? - Ja.
Uden nat kan folk ikke sove. Og uden søvn bliver alle vanvittige.
- Det må ikke ske! - Derfor er jeg her.
Jeg tror, jeg kan få Natvæsnerne tilbage.
Virkelig? Hvad er din idé?
Et digt, jeg skrev for at hjælpe.
"Nu den er væk, savner jeg natten
Nu er der kun lyset tilbage"
Jeg tror ikke, det vil hjælpe.
Fortsæt.
"Og noget andet Hverken nat eller dag
Måske råber alle 'hurra'
Men jeg savner natten For den er som mig
Når det er mørkt, ser jeg mest
Måske er verden blevet for lys
For støjende, selvis og klar til kamp"
Mulig dommedagshændelse, der skaber en klimakatastrofe,
med katastrofale følger i mørkets fravær.
Det var ikke, hvad jeg så for mig.
"Og den Der er stille, bliver aldrig hørt
Og den, der er akavet Affærdiget som nørd
Okay.
Det underminerer min selvtillid lidt.
"Jeg tænkte, at stilhed Var fraværet af lyd
Men det er rummet Hvor små lyde findes
Jeg troede, Mørke Var fraværet af Lys
Men det er stedet Hvor stjerne blinker klart
Stilhed, Mørke Drømmene, der omfavnede mig
Jeg følte mig sikker I en verden, der slettede mig
Nu den er væk, savner jeg natten
Nu hvor der kun er lys tilbage"
Du er digter.
Ja, det er jeg.
Det var smukt. Tak.
Vi må bringe natten tilbage til verden.
Men Mørke er væk. Vi kan ikke lave nat uden ham.
Han er ikke væk.
Han lever i din hukommelse.
Kun du har adgang til dine minder...
- Drømme, vi har brug for din hjælp. - Vi har brug for hele teamet.
Dør du i drømmen, dør du.
- Søvnløshed! - Hvad? Jeg gør mit job.
Måske er det en dårlig idé at overlade verdens skæbne
til en 11-årig med præstationsangst.
Bare rolig. Jeg tager med dig.
Modtaget!
Søvn, din tur.
Jeg klarer det her.
Okay. Nu skal der tælles... får!
Flot klaret, Søvn.
Klar?
Sov sødt, Orion.
Vi må gå helt ind i hans hjernes kringelkroge.
Taler med Sally.
MUNDTLIG KARAKTER
Fremlægge i timen.
Dræberklovne.
Mobilsignaler... Myggestik...
Falde ud fra en skyskraber.
Her er den.
Den nat, du mødte Mørke.
Du er på dit værelse
og hører en sagte, rumlende lyd fra rummets mørkeste hjørne.
Du ser en uhyggelig form, der tager form af rummets mørke.
- Mørke! - Orion!
- Du kom tilbage. - Selvfølgelig. Du er min ven.
- Jeg frygtede, jeg havde mistet dig. - Jeg er lige her, min ven.
Hvad?
Mørke!
Åh nej!
Mørke!
Orion!
PAS PÅ DRÆBERKLOVNEN
BIER
Hvorfor bliver det ved med at dukke op?
Det er i dit hoved, Orion! Kun du kan stoppe det!
Du må gå derind og trække ham ud.
Det kan jeg ikke. Hvad vil der ske?
Jeg ved det ikke, men det er pointen.
Hvad taler du om?
Vi vil kende slutningen, for det gør midten mindre uhyggelig.
Måske er frygt bare en del af livet.
Du skal bare føle frygten.
Og gøre det alligevel.
Held og lykke.
Tak, Hypatia.
Hold ud, Mørke. Jeg er på vej.
Orion. Herovre!
Orion!
Mørke!
Lad os få dig ud herfra.
- Den holder ikke. - Åh nej. Holdt godt fast.
Vi må vække ham nu!
Gør vi ikke noget, vil de begge...
Blive flået i stykker og dø?
Gør plads. Jeg klarer det.
Den suger os ind.
Hvad sker der nu?
Det ved jeg ikke.
Men at være med dig gør frygten for det ukendte mindre rædselsfuld.
Jeg ved, hvad du mener.
- Det var rart at kende dig. - Fornøjelsen er min.
Orion! Vågn op. Du kommer for sent.
Du læste, at søvn hæmmer ens vækst.
Vågn så op!
- Hvorfor virker det ikke? - Ingen idé.
Jeg har aldrig gjort det før.
Vågn op! Det er tid til at vågne!
Vågn op!
- Vågn så! - Kom så, vågn op!
Orion, hvis du ikke vågner nu, går du glip af udflugten.
Går du glip af udflugten.
Sally!
Mørke. Vi gjorde det.
Flot klaret.
Sådan. Godt at se dig igen, min ven.
Farvel. Det var en drøm at tilbringe natten med dig.
- Det har det. - Vi ses, Hypatia.
Jeg beundrer dit arbejde.
I lige måde.
Jeg beundrer også dit.
Wow.
Du er den bedste, Mørke.
Det er jeg enig i.
- Tak for alt, Mørke. - Hørt.
- Nu er det farvel. - Men vi ses i morgen aften.
Du vil se mørket. Jeg vil ikke se sådan her ud.
Men du vil se mig i et nyt lys. Et bedre lys.
Det kan jeg godt se nu, og det værdsætter jeg.
Tak for det.
Du skal have tak, Orion.
- For hvad? - For at se mig, som du gør.
Man ser i stor grad sig selv igennem andres øjne, ikke?
Tager du med på skoleudflugten nu?
Ja.
- Er du nervøs? - Rædselsslagen.
Men jeg tager med.
Godt gået. Det skal nok gå fint.
Det var rart at møde dig.
I lige måde, Mørke.
- Du har en god far. - Det ved jeg.
Hvad?
- Jeg forstår ikke. - Jeg hjælper dig hjem.
- Fra fremtiden? - Det er det vel.
- Er jeg okay i fremtiden? - Ja.
- Så jeg ikke skal bekymre mig? - Det er vel det, jeg siger.
- De ser så unge ud. - De ser en million år gamle ud.
Hvad?
Vi blev enige om ingen besøg i aften.
Det er i morgen. I har sovet hele dagen.
- Hvad? Det er sandt. - Vi er sovet for længe.
I var trætte.
Jeg lod jer sove, så I kunne hvile ud.
Hvem er det?
Det er min barn ... domsven.
- Hyggeligt at møde dig. - Hej.
- Hvad hedder du? - Hypatia.
Sødt navn.
Kan I køre Hypatia hjem?
- Hvor bor du? - Manhattan.
Manhattan? Ved dine forældre, du er her?
- Lidt. - Kan de ikke hente dig?
Måske kan vi ringe til dem.
- Hvad gør vi? - Ingen idé.
Vi kan ikke sætte dig af 20 år før, du blev født.
Det ved jeg.
Hvordan kom du hertil?
- Jeg gjorde det bare. - Gør det igen.
Okay.
- Hvad er der galt? - Det virker ikke.
Måske kan mine forældre adoptere dig.
- Nej! Hvad med mor? - Hun kunne godt lide dig.
Ikke din mor. Min mor. Din kone?
Har jeg en kone?
- Ja, min mor! - Det ved jeg!
Hvilken katastrofe!
Hvad?
Hvem er du?
Tycho. Jeg er her for at hjælpe.
Min tidsmaskine holder udenfor. Jeg får dig hjem.
- Kan du det? - Ja, men vi må af sted.
Det har udløst interdimensionelle tidsmonstre,
og vi må stoppe dem, før de udsletter historien!
Vi ses om 20 år.
Når jeg siger "nu", spurter vi ud.
Forstået!
Nu!
Åh ja!
Hold godt fast!
Hvad...
Far!
Hypatia!
Det er længe siden, Tycho. Du ligner dig selv.
Du er blevet gammel.
Jeg er nok blevet mere voksen.
Jeg må af sted.
Tak for turen.
Det var så lidt.
Jeg fløj tidsmaskinen tilbage hertil, slog tidsmonstrene ihjel og sov videre.
- Det er en god slutning. - Ja?
Godt, du regnede det ud. Jeg var fanget der.
- Er du træt? - Ja.
- Godnat, skat. - Godnat, mor.
Åben eller lukket?
Lukket i nat.
Sov godt.
Hej, far.
Sover han?
- Næsten. - Fandt han på en slutning?
Ja. Tidsmaskine.
Det er godt. En tidsmaskine.
Det er en god idé.
Enig. Bliver du oppe?
Jeg skal ind til byen i morgen, så jeg ville nyde i aften.
Okay, far. Jeg går i seng.
Godnat, Hypatia.
Godnat, mor.
Godnat, Hypatia.
Må jeg sidde her?
Det ville jeg elske.
ORION OG MØRKET
BASERET PÅ BOGEN AF EMMA YARLETT
TIL MINDE OM MEGHAN NOYES OG NOELLE MCCOWN
Tekster af: Charlotte Reeve