Протягом усієї історії люди існували у групах.
Але що станеться, коли ці одинаки-виживачі,
що обирають працювати самі,
будуть змушені працювати як частина зграї.
Це все, що ти зробив. Я не змирюся з цим.
Не стався до мене, як до якоїсь покірної сучки.
Вітаємо на «Разом до кінця»,
змаганні на виживання з призом у один мільйон доларів на кону.
Ви можете піти будь-коли.
Якщо захочете піти, тоді запускайте у небо ракету,
і вас заберуть з долини.
Єдине правило — щоб виграти, ви повинні стати частиною команди.
Тут немає законів.
Так, є!
-Це моя місія. Не заважай. -Це не твоя місія чи команда.
Ці 16 гравців мають не просто виживати
у дикій і безжальній місцині Аляски…
Цієї ночі я був найближче до гіпотермії.
Надішліть медика.
Учасник знепритомнів. Він не реагує.
…вони також мають покладатися на абсолютних незнайомців
і виживати як частина команди.
-Вперед, дівчинко! -Вперед, дівчинко!
Чи пожертвують вони особистим і об'єднаються заради спільного?
Так! Сьогодні ми добре поїмо, дівчинко.
Або вдадуться до егоїстичної тактики, щоб перемогти опонентів?
-Всі наші речі вкрали. -Що?
Щоб виграти, треба обманювати і красти.
Брудна гра — це нормально.
Виходь, або ми попроколюємо тобі камери!
Один,
два, три!
Навіть посеред дикої місцини Аляски…
Виходь, де б ти не був.
…їм не втекти один від одного.
Якби вони мали змогу,
то перерізали б нам горлянки.
-Кожен з цих гравців… -Пристрель її.
…готовий зробити усе, що можливо…
Геть від мене!
Ти хочеш виграти цю гру чи ні?
…щоб перемогти та…
Вам нас не здолати!
…вижити разом до кінця.
16 ГРАВЦІВ-ОДИНАКІВ
ЕМБЕР
ДЖИЛ
ДЖАСТІН
ЛІ
ВСТАНОВЛЮЮТЬ ВЛАСНІ ПРАВИЛА
БРАЙАН
КОРІ
ХАВ'ЄР
ТІМ
ГРА НА ВИЖИВАННЯ
АНДРЕА
ЕНДЖИ
НІК
СЕТ
ЛИШЕ ОДНА КОМАНДА ЗМОЖЕ ВИЖИТИ
ДОН
ДЖОЕЛ
ДЖОРДАН
ПОЛ
РАЗОМ ДО КІНЦЯ
Я тут, щоб грати. Я тут, щоб виграти.
Одного вечора я гортав Інстаграм
і побачив рекламу, де говорилося:
«У тобі вистачить духу, щоб вижити тут?»
Минуло чотири місяці, і я тут.
Шістнадцять гравців змагатимуться в грі на виживання
за потенційний приз у мільйон доларів.
Я поки що мало знаю про це шоу.
Для мене це як дорослі «Голодні ігри».
Їх висадили у віддаленій частині Аляски
лише з одягом на спині і сказали очікувати подальших інструкцій.
Закиньте себе у віддалену місцевість і просто бийтеся за себе
з людьми, яких ви не знаєте.
Схоже, час буде неймовірним.
Ці гравці походять з різноманітних шарів суспільства…
Я одужала від героїнової залежності.
Я злочинець.
Я виживачка.
Пройшовши крізь це, я побачила деякі дуже темні сторони людства.
…та мають різний рівень навичок виживання.
Мої навички переважно полягають у тому,
що я ріс, дивлячись шоу на виживання.
Але вони розділяють бажання витримати жорсткі умови Аляски.
Подорож до Аляски була моєю мрією з дитинства.
Я ходжу в походи, полюю, живу у наметі.
Я намагаюся піти якомога далі від людей більшість часу.
Але вони ще не знають, що єдиний спосіб виграти гру,
це стати частиною команди.
Я мандрував близько 20 років.
Я самотній. Ні дітей, ні тварин.
Я достатньо вільний.
Я бос. У мене є своя компанія.
Я сама собі господар з 22 років.
Я не знаю, як виконувати накази чи мати боса.
Я йду сюди перемагати.
Кожен, хто знає мене і мою сім'ю,
чорт забирай, добре знає, що нам дуже потрібні ці гроші.
Гравці прибули на Аляску восени.
Сезон рясних дощів, температури, що швидко падає,
і підвищена активність збоку густої популяції ведмедів.
За кілька коротких тижнів з приходом зими почне іти сніг.
Може, гравці не проживуть стільки.
Поки що вони можуть лише чекати і дивитися, що гра має для них.
Це гелікоптер.
Гравці приїхали ні з чим.
Їхнє єдине джерело оснащення — ці вантажні ящики…
-Наскільки це круто? -Так?
…скинуті на поле з гелікоптера на парашутах.
Має бути щось хороше!
Одні будуть з припасами,
а інші — із завданнями.
Зробімо це.
А останній ящик міститиме потенційний приз у мільйон доларів
для всіх гравців і команди, що лишаться.
Час гри, хлопці!
Гра починається зараз, із скиданням першого ящика.
-Чекай, і ці люди також? -Так.
Бачу багато слідів копит.
Так.
Це найчистіше місце.
Так.
Я бачу ворога.
ДЕНЬ 0
ДЕНЬ 1
Що тут у нас?
-Як звати? -Корі.
-Корі -Дуже приємно.
-Як тебе звати? -Хав'єр.
Гаразд. «Вітаємо в команді.
Ви застрягли у глушині.
У цій грі учасники не голосуватимуть.
Єдиний вихід — здатися особисто.
Ви можете піти будь -коли.
Якщо хочете піти,
тоді запустіть у небо ракету, і вас вивезуть з долини.
Ви маєте залишатися частиною команди протягом усієї гри,
щоб перемогти.
Ви можете поміняти команду будь-коли,
але ви не зможете перемогти самотужки.
Почніть з наданих наборів.
Шукайте додаткові ресурси.
Розділіться на чотири команди зараз».
Гаразд, це все.
-«Швидко обирайте… -Рембо.
…і знайдіть зручне для стоянки місце.
Холод і темрява швидко наближаються.
А я ще читаю цей бісів папірець.
Я відчуваю, що хтось хапає мене.
Тож я в команді цієї людини. І я не знаю, хто це.
-У нас на одну більше. -На дві.
На дві.
Тут багато тих, хто судить книгу за обкладинкою.
Не вірю, що ми зібрали команду.
Коли ти когось не знаєш, це майже все, що потрібно.
-Зробімо це. -Так, зробімо.
-Гаразд. -Я піду.
Я піду.
Ми впораємося.
Ми остання обрана команда. Ти розумієш?
Так.
Я на момент потрапив у повний ступор
і мені знадобився час, щоб осягнути, що коїться.
-Тут нас забагато. -Я піду.
-Іди сюди.
Ми щойно зустріли купку незнайомців.
Отже, ми були залишком групи, що лишилася.
Якщо ми збираємося ставити на одне число, ставмо на це.
Безумовно.
Щоб створити рівні умови, гравці розділилися на чотири команди.
«Альфа»…
«Браво»…
«Чарлі»…
і «Дельта».
-Вирушаймо. -Добре. Ми готові.
При тому, що вже менше години до заходу і похолодання,
гравці повинні вирушати, щоб знайти зручну стоянку.
Перше завдання-знайти притулок на ніч.
Кожній команді присвоюється квадрат ігрового поля.
Вони можуть створити базовий табір у будь-якому його місці.
Для створення бази,
їм надали однакові набори, які складаються…
-Так! -Ось він.
…з сокири,
-…ножа, -Гострий.
…брезенту,
-…вовняної ковдри, -Велика ковдра.
…ліхтарика,
О Боже!
…лука зі стрілами,
Ось це я розумію.
-…аптечки, -Аптечка. Ось так.
-…кресала, -Це наше життя.
-…двох бляшанок, -Щоб кип'ятити.
…мапи,
Знайдемо дорогу.
…спрею від ведмедів,
Кожен має носити хоча б щось з цього завжди.
Так.
…і, звісно, чотири ракети,
по одній на кожного гравця, якщо хтось…
Не відкриватимемо це.
-Зовсім. -…захоче піти.
Можете забрати це.
Тут є ігрова тропа, люди.
-Зрозумів. -Ідеально.
Обережно. Рухайся тихо.
Добре.
-Тихо — це плавно і… -Плавно — живо?
…плавно — це живо.
Ось тут.
Зовсім нещасливий.
Тут немає ресурсів.
Вже майже четверта.
Я б сказав, що до заходу у нас десь 45 хвилин.
Ми посеред Аляски, посеред дощового лісу.
Я бачила галявину, коли ми заходили.
Вперед!
У цій обстановці, у тому, наскільки вона безжальна,
буде складно найчерствішому.
Коли температура падає нижче 30° за Фаренгейтом,
люди здатні бути на вулиці близько трьох годин
до настання гіпотермії.
Враховуючи швидке наближення заходу…
Вперед, дами. Ми за вами.
…«Альфа» має звести укриття доки не стало ще холодніше.
Ми намагаємося звести укриття, що є найважчим особливо
в таких умовах, як тут.
-Бережи ноги. Дивися під них. -Добре.
-Як ти, Джастіне? -Добре.
Мені пощастило використати навички з перебування на природі,
полювання, вудіння, ловлі і особливо з виживання.
Ідеальне місце під намет має рівну поверхню,
доступ до води і природний захист від стихій.
Нам, мабуть, доведеться пройти трохи далі.
Поки що жодна місцина, що вони бачили, не відповідає цим вимогам.
Це схоже на лайно, люди,
але ми могли б влаштувати укриття тут.
Заощадимо час.
Ці гілки добре нависають над поверхнею.
Пропоную пройтися ще п'ять хвилин, щоб побачити, що там.
-Я за перший план. -Ми знаємо, де це.
Вночі може піти дощ.
Отже, якщо ми візьмемо те, що маємо,
і принесемо його на цей схил,
то вода повинна стекти з нього.
Тоді це допоможе нам стримати воду.
Багаття тут не розведеш. Упевнена, ми могли б, але…
Ми недостатньо добре знаємо одне одного, щоб брати когось під контроль,
коли ми з ним не згодні чи конфліктуємо на рівні ідей.
Але я точно передбачаю, що у нашій команді між особами А-типу
можуть бути сутички.
Тут на вершині трохи рівніше.
Я просто думаю про те, як ми спатимемо.
Я тут заради себе, але щоб перемогти,
я маю стати більш командним гравцем, ніж одинаком.
Що скажеш, Джастіне?
Супер.
У дев'ятистах метрах у таборі «Браво», що по сусідству, починає з'являтися…
Це кийок диявола. Не чіпай.
…явний лідер.
Він вжалить твою руку.
КИЙОК ДИЯВОЛА ЧАГАРНИК З ГОСТРИМИ ШИПАМИ
Крокуйте уважно.
Не треба вивихів в перший ж день.
О, це ідеальне місце.
-Куди краще, ніж інша сторона. -Так.
Побудьте на варті.
-Нам потрібні сухі гілки зверху. -Так.
-Клади їх у кишеню. -Добре.
«Клади їх у кишеню» — каже він.
На відміну від «Альфи», «Браво» не гає часу, вибираючи місце
і починаючи зводити укриття.
Я візьму камінь і почну тут розчищати.
Я все життя займаюся зовнішнім будівництвом.
Я буду робочим конем.
Я зведу укриття.
Я приноситиму дрова.
Я просто продовжуватиму діяти.
Коли прибиратимеш, вирви все це і викинь звідси.
Під керівництвом Хав'єра…
Вкрий весь цей бік дерева.
…команда «Браво» використовує два дерева, що впали, за основу конструкції.
-Хочеш, щоб я його завісив? -Так.
Переверніть його догори дриґом,
і вода, здається, буде краще стікати.
Вони дають вільхові дерева через жорсткість
і вічнозелені гілки через теплоізоляційні
і водовідштовхувальні якості.
Це підходить щоб використати над деревом
або під ним.
-Я не хочу, щоб воно мало дірки. -Так.
Вовкам потрібен ватажок у зграї.
Тож нехай це буде Хав'єр.
Думаю, що все піде більш гладко,
якщо вирішуватиме один хлопець.
Врешті, якщо використовуватимемо брезент, то тонший можна покласти сюди.
Поперечками чи схрещуванням?
Але все ж таки, з'ясуй це Хав'єром.
Добре, двоє на вогні, а один збирає довгі гілки?
Так, ми зможемо це.
Я дуже довго подорожував сам.
Я знаю, що добре працюю самостійно,
тож це буде найскладнішим аспектом цього змагання.
Працювати в команді.
-Знаєш, як знайти смолу, так? -Що це таке?
Жартуєш? Боже мій!
Я говорю все без прикрас.
Я виріс на конструктивній критиці.
Якщо здереш усе це, твердою речовиною буде смола.
Це означає, що з дерева після його смерті витік сік,
а потім він зібрався там.
-Справді? -Це допоможе мені розпалити вогонь.
Мене знають, як прямолінійного.
-Треба багато розміром з палець. -Багато труту?
-Багато труту. -Прийняв.
Тож я сподіваюся ставитися до інших тепло, а не холодно і суворо.
Піду пошукаю корчі.
Корчі досить вогкі.
Деревина, що стоїть прямо,
і будь -яка з нижніх гілок будуть сухішими за корчі.
Я завжди казав, що колись-таки я поїду на Аляску,
повивчаю, поживу у наметі і пополюю, тож я радий бути тут.
О, білочка.
Це моє щасливе місце.
Зовсім промазав.
Я знаю, що я хороший рибалка і мисливець.
Я не знаю про рослини, ягоди та гриби.
Це найсухіші, що я знайшов. Воно має горіти.
Поклавши брезент, Хав'єр сподівається, що його конструкція
допоможе затримати тепло всередині.
Коли тепло йде так, воно потрапляє в отвір.
Якщо вони розпалять багаття до ночі,
коли температура сильно впаде.
Візьми якомога більше дров.
У нас достатньо дров, щоб добре пропалити.
Треба більше таких. У нас їх мало.
У нас мало часу, тож продовжуй нести.
Наш шановний лідер, здається.
Хтось має це зробити.
Ей, підійди і подивися, просто щоб побачити.
Тобто це-- Ніщо не буде ідеальним. Це--
Тут немає «Гілтона».
Я виросла в дуже бідній сім'ї, яка не була люблячою.
Тож я згаяла більшу частину життя, намагаючись довести свою цінність.
Але гляньте, як це схоже на природне накриття.
-Ходімо далі. -Зробімо щось із цим.
Це підштовхнуло вчитися на всіх аспектах, до яких я могла дістатися.
Я Джил, але я майстер на всі руки.
Якщо попереду зверху нічого нема, ми можемо повернутися.
Зараз, по-моєму, нам потрібне укриття.
Ми всі знаємо, що не в змозі вижити по одинці і дограти.
Якщо ми ще шукатимемо, то у нас на це обмаль часу.
Я детектив. Я цим заробляю.
Тож, мабуть, це робить мене більш жорсткою.
-Нерішучість… -Так.
…це один з моїх подразників, щоб ви знали.
-Зробімо це. -Так, зробімо.
Мене турбує інша дівчина з Кентуккі: Джил.
Вона точно дуже жорстка.
Ей, Лі, повернися.
Усе гаразд!
Але зараз ми маємо діяти швидко
і вирішити зводити укриття, щоб влаштуватися і бути готовими до ночі.
Дайте сходити за це дерево, щоб глянути, що там,
і я повернуся.
Поки що команда «Альфа» виправдовує свою назву,
бо там повно альф, що б'ються лобами.
Намагаємося триматися купи!
Але їхня впертість коштувала їм часу.
Можеш відкрити?
Тому вони вирішили звести укриття на схилі пагорбу, як радила Джил.
Прив'яжи брезент до схилу.
Вода тектиме прямо поверх нього.
Це не схоже на ідеальне місце для сну.
Район річки Нека класифікується як дощовий ліс,
у якому за рік випадає в середньому півтора метра опадів.
Команди мають продовжувати швидко працювати
над укриттям або вони ризикують не лише змерзнути, а і змокнути.
—Команда «Чарлі»… —Обережно ліворуч.
…також шукає поверхню, що підходить для намету.
Добре.
Це місце позаду нічого.
Так, це місце.
-Ми можемо знайти широкі гілки. -Так.
І можемо звести каркас, щоб накрити брезент.
Я тренер з боротьби у школі.
Я завжди просуваюся до ролі лідера.
У цьому я профі.
Я даю їм знати, що це таке, що мені треба.
-Ми можемо звести укриття-- -Там так багато заманихи.
Тут її так багато.
-Що думаєш про це? -Будь-де, де можна розпалити багаття.
Я виросла на вулиці.
Так, я з сім'ї військового
і переїжджала з місця на місце.
Я командний гравець, але люблю брати все на себе.
-Полегшений стиль? -Так, і вбити кілька кілочків.
-Так, безумовно. -Добре.
Команда «Чарлі» протягнула стропи між деревами і зводить базову споруду.
Поки що все добре.
Нік робить імпровізовані кілочки, щоб прикріпити низ до землі
і зберегти їхнє місце для сну сухим.
Я хочу, щоб тент відбивав будь-яку воду на землю, а не в середину.
Добре.
Я хвилююся за Ніка.
Завжди є альфа -самець,
який вважає, що він має всім керувати, і…
в мене є ідея.
Ми розпалюємо багаття тут і знаходимо те, що відбиває тепло.
Зводимо стіну тут, багаття — прямо там,
обкладаємо це камінням.
Я не знаю, де ми знайдемо камені.
Є один тип людей, з якими я не ладнаю.
Цей тип — це люди, що не справляються. Ненавиджу це.
І якщо на них не можна покластися, у нас можуть бути проблеми.
Нік має ідею про те, як можна покращити укриття
шляхом додачі опор до передньої частини.
Якщо зробимо — буде більша площа. Багаття запалимо тут.
Але це може зачекати.
Темнішає, і день підходить до кінця.
Треба розпалити вогонь, потрібні дрова,
бо так принаймні, коли він горить, він сушить.
Я служила у Гвардії Техасу,
і багато чоловіків казали:
«Ти жінка. Твоя думка не важлива».
Ці речі ніколи не висохнуть.
Це один з моїх найбільших страхів:
якщо я в групі і я єдина жінка.
Але в команді є ще одна жінка. Слава Богу.
-Як тобі? -Так, гадаю, ми зможемо це використати.
Я думаю, що бути старшим у такому середовищі
точно означає перевагу для мене, бо я можу багато витримати.
Перебування у великих горах на холоді
і без великої кількості їжі.
Багато хто, особливо молоді, можуть не мати стійкого духу
і бути здатними лише укритися і витерпіти.
Дуже чекаю шансу перевірити себе і побачити, як далеко я можу зайти.
О, глянь, часткова веселка.
О, так. Ти бачиш веселку?
Гарний настрій у перший день.
Веселка-читальня…
Лише у кількох сотнях метрів на схід від «Чарлі», команда «Дельта»…
За деревами там.
…йде у свій квадрат…
Там наче відкрито. Укриє нас від вітру.
…і знаходить місце, яке, на їхню думку, пасує під намет.
Погляньте на цей чарівний ліс на заході дня.
Що думаєте?
По-моєму, це чудова ідея.
Ми вигнанці, бо коли команди формувалися,
нас чотирьох не взяли.
-Не знаю, як це назвати. -Ними можна--
Ними можна стріляти по пнях, а також у білок і кролів.
Пол — наш мисливець.
Я взагалі-то і кухар.
О, ні.
Дон добре обізнана у тому, що ми тут можемо перетворити на їжу.
Я служу в морській піхоті, а Джоел — інженер.
Вигнанці.
Ха-ха, всі інші. Це насправді вас покарано.
Ці готові, хлопці. Їх, мабуть, треба обрізати.
Зазвичай, ці одинаки зводили б намети лише для самих себе.
Але за умов короткого дня
гравці «Дельти» швидко беруться допомагати одне одному.
У цих умовах не місце,
де можна просто сісти і подумати.
Головне — це почати діяти.
Використовуючи крокви, що нарізав Джоел…
Ці крокви вийшли відмінно.
Так.
…і стропи від парашуту, що зберіг Джордан…
Спробую взяти якнайменше.
…вони зводять під кутом дві крокви, що триматимуть брезент.
Я багато полював і рибалив, тому тут я як вдома.
Мій військовий досвід — велика перевага.
Але знання того, що співкомандники не завжди поводитимуться як такі…
Сюди. Ні, під.
…ніколи не полишає їхню свідомість.
Я рухаюся з ціллю й напрямком.
Або іди за мною, або проти мене.
-Це взагалі-то… -Місця всім вистачить?
Все йде добре, так.
У Східному Кентуккі ми росли у бідності. Вдома було важко.
Ти цього не знав, бо всі були бідні.
Ми зробили це заради виживання.
Це спрацює за пастку. Ми їстимемо білку.
Так.
Бувають часи, коли, якщо ти не поклав м'ясо у морозилку,
тоді взимку будеш голодувати. Без перебільшення.
Я пішов далеко від цього, від коріння,
і хочу побачити, чи я досі той,
просто щоб оновити зв'язок з моїм вихованням.
Дайте мені сокиру. Я тут все розчищу.
Знайди місце для вогню, якщо робитимеш це.
З точки зору команди, я ладнаю майже з усіма.
Але мені важко з нахабними,
дуже наполегливими людьми, що виходять за межі.
Чим ми це заслужили?
Але коли йде дощ, тоді так, не дуже.
У міру того, як минав перший день,
усі чотири команди вже звели укриття.
У той час як «Альфа» і «Браво» використали ландшафт на свою користь,
«Чарлі» та «Дельта» вибрали звести похилі конструкції на рівній землі.
І коли сонце Аляски сідає у сутінках,
єдиним способом боротися з неминучим приходом морозів
стане багаття.
Розпалити вогонь буде доволі важко.
Сонце починає сідати.
Усе повністю просочене. Земля вогка, повітря вологе.
Адреналін бурлить. Ми спалюємо багато калорій.
Але нам треба розпалити вогонь.
Треба зробити це швидко.
Дідько.
Добре.
Іди сюди.
«Альфа» і «Браво»…
Нумо, малий.
Чорт тебе забирай.
…поки не вхопили, як розв'язати цю «вогку» головоломку.
Це весь мох, закручений у трубочку.
То ти думаєш, що він вже не такий вогкий, так?
Ані мох, який зібрала «Альфа»…
Я не можу його розпалити.
…ані трісочки, що використовують «Браво», не є досить сухими, щоб загорітися.
Нумо, милий, гори.
Ні, сучий сину. Я його задушив.
Це місце - гігантська губка.
Ми не знайдемо нічого сухого.
-Ти знаєш, як--? Тож… -Так. О Боже.
-Ти робиш це збоку. -Так.
Проводь по ній зап'ястком.
У мене є певні занепокоєння щодо Ніка.
Я не просто жінка, яка тут, щоб вилетіти з гри, коли з мене вистачить.
Знаєте, я тут надовго і сподіваюся, що він це бачить.
Стривай.
-Не розгоряється. -Чекай.
Хочеш розпушити вату?
Це з набору?
Так.
Не порушуючи ані правила,
«Чарлі» намагаються розібратися з мокрим хмизом,
використовуючи ватні кульки з аптечки у якості розпалювача.
-Ось так. -Ось так.
У грі немає правил, але це виживання. Це те саме.
-Підкидай помалу. -Так.
Отже, будь розумним
і використовуй на свою користь все, що можливо.
-Я знав, кого вибирати. -Так.
-У нас є вогонь і укриття. -Саме так.
І це перший день, синку!
-Так. -День перший!
-Це командна робота! -Так.
Неподалік звідси «Дельта» знайшла такий же обхідний шлях.
Мені подобається те, що ми тут влаштували.
Ось так.
-Дах, пожежа… -Так.
І це зайняло у нас третину дня.
Гадаю, ми в хорошій формі. Буде хороша перша нічка.
ТАБІР «БРАВО»
Я єдиний, хто тут змерз?
Я намагаюся не думати про це
Схоже, ми у повній дупі, хлопці.
У нас будуть проблеми.
У мене дупа відмерзає.
Ви спите?
Ні, очевидно, що ні.
-Стало холодно. -Правда. Просто температура впала.
Ви це відчули?
Друже, вона впала. Мені холодно.
Так.
Ситуацію погіршує те,
що, схоже, мороз
не є єдиною загрозою для гравців цієї ночі.
Друже.
Вони дуже близько.
ТАБІР «ДЕЛЬТА»
Ти це відчуваєш?
Так, відчуваю.
У відчуваю сильний запах. Здається, щось рухалося повз.
Бурі ведмеді Аляски тут не лише помітні…
По-моєму, я чую, що там щось рухається.
Так, я теж чую.
…вони тут поширені.
За грандіозного числа у 2,5 ведмеді на квадратну милю
ця місцина є районом з найвищою кількістю ведмедів на квадратну милю… в світі.
Там щось велике.
Це ведмідь.
Ведмідь поруч.
Будьте насторожі.
Мій спрей у руці.
Я точно не сплю.
ДЕНЬ 2
З настанням ранку
гравці пережили свою першу ніч
в їхньому новому домі на Алясці.
Ніч була важка. Було холодно.
Перший ранок…
у нашому укритті.
Купка великих і маленьких шпротів у банці.
У нашому маленькому укритті дев'ять на дев'ять футів було тісно.
Усі трохи хропіли тут і там.
Не хроплю.
Холодно і вогко.
Ну, ти доволі важко дихаєш.
Я ніби помираю на звук.
Для першої ночі було досить по-спартанські.
Мої сідниці були як два кубики льоду, друже.
Це був найгірший сон у житті.
Вам щастить, а мені три рази доводилося вставати і пісяти.
Незважаючи на багаття для обігріву, у «Чарлі» і «Дельти» видалася важка ніч.
Ходімо.
Я дуже стомлена.
Я не спала.
Ніч була відстій.
Земля була надто нерівною, щоб мені було зручно.
Перша ніч стала одкровенням, точно.
На Алясці темніє.
Серед ночі, десь о першій, ми всі прокинулися від холоду.
Наше багаття почало згасати. Почали закінчуватися дрова.
Тож вночі все погіршало.
Це нас трохи приземлило. Ми не такі непереможні, як думали.
Команді «Чарлі» вдалося зберегти вогонь протягом ночі…
Друже, він ревів всю ніч.
…але їхній саморобний збирач води…
Тут є трохи води.
…виявився не таким вдалим.
Якщо підемо далі, то тут у болотистій місцині буде злиття струмків.
У другий день моя найбільша проблема полягає у пошуку води,
бо зараз ми у оточенні чорних припливних басейнів.
Там може бути хороше місце для полювання.
Там багато ведмежого посліду і ознак життя оленів.
-Але вода там є? -Є.
-Це важливо. -Я хочу сходити туди.
Я виріс на 250 гектарах у будинку тата,
де мене вчили виживати.
Потім я мав полювати майже щодня, коли бував у діда вдома.
Я був сержантом морської піхоти, тож можу адаптуватися майже до всього.
Я голодний. Заради цього я звільнився.
Я тут, щоб виграти.
Там ми і знайдемо воду.
-Я піду перевірю. -Ходімо.
Було чудово познайомитися з усіма. Ми чудово граємо як команда.
-Дай п'ять! -Тримай!
Знайди питної води для команди.
Нік — чудовий мисливець.
Енджи професійна рибалка.
Я стану фаворитом.
Я маю багато практичного досвіду,
щоб закрити шпарини і посилити команду.
-У вас є чашки? -Так.
Зараз я зосереджена на Правилах трьох.
Можна протриматися близько трьох годин,
якщо не маєш укриття.
Можна прожити близько трьох днів без води
і близько трьох тижнів без їжі.
Що скажеш, Андреа?
Вона застійна.
Тож, очевидно: треба знайти джерело питної води.
Нічого там не буде.
Я постараюся бути робочою конячкою
і клеєм, який утримує команду разом.
Стривай.
Що у нас тут?
Вона свіжа?
Не хочу, щоб там була боброва дамба, а ми їли їхнє лайно.
Схопити лямбліоз — недобре.
Я вип'ю.
—Стривай. —Її ще треба закип'ятити.
Ризик Андреї застав команду зненацька.
Вона чиста і тече, тож…
Хоча вода, що тече, краща за стоячу,
вона все ще може нести у собі ризик бактеріального зараження
або навіть паразитів.
Тут вода для нас — дійсно великий ризик.
Вона трохи випила.
Нічого. Сподіваюся, цього замало, щоб захворіти.
Відсутність поблизу води, що швидко тече — проблема.
Отже, цю воду будемо кип'ятити.
Що ж, ніч перша, Аляска — завершено.
Щойно дістанемося іншої місцини, глянемо, що там поблизу…
Ми зовсім йдемо?
Після катастрофічної першої ночі на нерівній землі
і через відсутність поряд джерела води…
Може, ми могли б пройтися по берегу і спробувати знайти краще місце.
Так.
…«Альфа» вирішує переїхати.
Через коріння під нами тут дуже незручно.
Ще один день без води відкине їх ще далі
від дотримання від Правила трьох.
Три дні без води, три тижні без їжі.
І зараз ми відстаємо від інших команд.
У мене багато навичок, як у кожного морпіха.
Одна з речей, що вивчають в армії,
полягає у наступному: якщо ви той, хто має розробити план,
ви маєте бути впевнені на 100%.
Джил обрала наше місце ночівлі.
Воно було зовсім непридатне.
Тож мій план покращення на сьогодні — взяття ролі лідера.
Я прожив під дощем цілий місяць
і взяв з цього позитивний досвід.
Якщо на наступному місці ми зможемо підняти підлогу,
то це точно допоможе додати комфорту.
Вони намагалися звинуватити мене.
Я маю бути здатною приймати рішення для своєї команди.
—У нас є все, правильно? —Ходімо по цій стежці.
—Це шлях найменшого опору. —Зрозуміла.
Я точно не покірний пішак на цій дошці.
Я веду це шоу так, як хочу я.
Досліджуючи місцевість, «Альфа» побачила на іншому березі дим…
Вони розвели багаття.
…який показує, що інша команда змогла розпалити вогонь,
тоді як вони не змогли.
Кудос. Типу, повага тобі.
Але скільки енергії ти спалила за всю ніч?
-Краще нехай буде незручно у першу ніч-- -Тобто ми відпочили.
Я знаю, що можу впоратися з цією дикою місциною,
бо проходила і крізь гірше.
Мені в обличчя вистрілив чоловік, якого я любила,
з пістолета 22 -го калібру.
На щастя, він був у 15 футах від мене,
тому куля пройшла на виліт.
Я би хотіла сказати, що це найгірше, що було зі мною, але ні.
Я бачила деякі дуже темні сторони людства.
Це загострило мої відчуття.
На вигляд щось цікаве.
Важко побачити. Підійдемо трохи ближче?
Дівчата досить витривалі.
Я наглядаю за Лі, щоб знати, що вона у порядку.
Воно слизькіше за соплі.
Він найстарший у групі,
а про команду треба дбати.
Перебуваючи цілу добу без води,
«Альфа» шукає не лише нову локацію,
але і більшу удачу.
Я чую водоспад.
Відмінно.
Так.
-Це чудово. -Це звуки музики прямо там.
Питна вода!
Знайшовши джерело чистої води, є сенс розташувати неподалік табір.
-Ой. -Так?
Іди сюди і поглянь.
У нас потоки по обидва боки.
У нас з обох боків ллється вода.
Це не рівень, але якщо ми спатимемо з піднятими головами,
як ми робили вночі…
Це не ідеально, так, але що тут буде ідеально?
Ніщо не буде.
Де наш чоловік Лі? Лі?
Лі!
Я промацую Лі.
Поки що він, схоже, хоче бути самотнішим.
Здається, що він у своєму маленькому світі.
Може, Лі схожий на мене.
Я точно тип А, і ця групова штука мені важко дається.
Мабуть, йому теж.
Після довгої холодної ночі «Браво» перериває розпалювання багаття…
Це те, що нам треба.
…щоб пошукати їжу.
У мене для тебе є чорниця.
Поки Брайан і Корі збирають ягоди,
Хав'єр і Тім досліджують берег.
Схоже, там глибоко. Хочу сходити до мілководдя.
Так.
Ми просто шукаємо крабів і таке інше?
Ми шукаємо все, що можна їсти.
Минуло вже 24 години відтоді як їв нормальну людську їжу.
Ми знайшли різні типи водоростей, які залишилися після відпливу.
-Ця штука чиста і хрустка. -Так.
Але я із задоволенням з'їв би м'яса.
Гаразд, тут є басейн.
Саме тут у пастку потрапляють мешканці дна.
Зазвичай ти стукаєш по мушлі.
Якщо не можу відкрити її голіруч — він живий.
У своєму житті я на перехресті.
Є люди, які знають: «Я хочу бути лікарем або адвокатом».
«Я хочу бути цим». На жаль, я не з цих людей.
Я ніколи не робив нічого схожого.
Їх можна їсти?
Були експерти, які з'їли це і померли.
Я тобі дещо покажу. Заціни.
Тлінкіти — це люди припливів.
Коли приплив закінчується, тоді стіл накритий.
Вони б поцілували кожну мушлю.
-І скуштувати? -Ні.
Ти б поцілував її і забрав.
Якщо губи німіють за 30-60 хвилин після першої спроби, не їж це.
Якщо воно всередині тебе, то твої шанси померти рівні 50%.
Сьогодні я б не їв їх.
У нас ще є запаси жиру. Можливо, завтра ми передумаємо.
Я вже передумав.
Я вже ледь не починаю збирати і цілувати кожного.
Говорячи з хлопцями,
я дивуюся відсутності у них досвіду.
Але протягом цієї гри не обов'язково фінішувати
з командою, з якою ви почали.
Тож я тримаю це у голові.
Хав'єр приймає хороші, чіткі рішення, які убезпечують нас усіх.
Але зараз у нас немає ніякої їжі.
Ми не можемо готувати, бо нема вогню.
Я вмію слідувати правилам, знати своє місце і де мені треба бути,
але оскільки ті рішення стають сумнівними,
нам доведеться поговорити.
Забираймося з цього берега і ідемо розводити вогонь.
Поки що «Дельта» показує себе як гідного суперника
свого опонента з Аляски.
Вони розвели вогонь.
Вони знайшли джерело води, яку можуть кип'ятити
і робити питною.
Найкраща частина ранку — проста кип'ячена вода.
Вони далі влаштовують безпечне укриття,
і, як і у інших команд, їхні думки розвертаються вбік пошуку їжі.
Щоб виконати це, команда розділюється,
а Джордан вирушає шукати оленів.
Це саме та річ, що я шукаю.
Схоже на копитце.
Пол відходить на кілька футів від табору, щоб перевірити пастку.
У нас тут точно щось є.
Чорт.
Вона його трохи схопила.
Ми її перезарядимо.
Так багато для сніданку.
А, може, обіду.
Хоча Пол повертається від пастки з порожніми руками,
він робить іншу знахідку, що каже, що інший звір дуже…
-Так. -…живий і близько.
Ведмежий послід?
Минулої ночі в таборі я щось відчув. Це міг бути ведмідь.
Там ще більше ведмежого посліду і запаху, тож це точно те місце,
через яке ті проходять.
Я намагався визначити, де інші команди, але не бачу багато диму.
-Нічого. Вони можуть замерзнути. -Правда.
Спочатку полетять їхні ракети.
Думаю, нам це добре.
Я зі свиноферми на схід від Індіанаполіса.
Я виріс на полюванні, рибальстві, підготовці пасток.
Якби я мав визначити свою суперсилу у виживанні,
то це була б змога працювати в групі
і виховувати дух товариства
навіть у найскладніших ситуаціях.
-Я знайшов дві великі! -Чудово.
Боже мій. Так!
-Знайшов? -Так, ця просто сидить тут.
Я втратив маму в 2016 році через суїцид.
І з тих пір
це бажання випробувати себе,
це те, що я переслідую у її пам'ять і честь.
-Нам потрібно ще на сотню більше. -Так, буквально на жменю більше.
Повернувшись до себе, «Дельта» — перші, хто готують
і їдять скромний перший обід з варених мідій.
З'їмо їх поки гарячі.
Забезпечені їжею, водою і вогнем,
гравці «Дельти», схоже, вирвалися вперед.
Нумо, Джордане. Час поїсти.
-Ми їмо. -Добре.
Бач, у мене там ягідка.
-Ти ще не їв ягідку, так? -Ні, але ти її заслужила.
Ви такі милі.
Я почуваюся як вдома з аутсайдерами.
Я виросла у містечку з населенням у 25 людей.
Провела дитинство на коні в горах.
Вміючи полювати і добувати їжу,
я сама проводила три–чотири місяці у дикій місцині.
Мені найзручніше в лісі.
Серед людей не дуже.
Але я сподіваюся, що зможу влитися в команду,
бо я тут, щоб перемогти.
Сто десять відсотків, що я виграю цю гру.
Не думаю, що якась інша команда зараз їсть так, як ми.
Небо сигналізує про те, що піде дощ.
Але наші гравці не знають, що в цю пору року зливи,
що тривають тижнями, не є аномальним явищем.
У таборі «Чарлі»…
…прибуття легальної питної води, це останнє, про що всі думають.
Я блюю весь день.
Я щойно закінчила допомагати будувати наше укриття,
і аж раптом трапилося,
що моє тіло тепер не сприймає ані їжі, ані води.
Воно вийшло з під контролю.
Боже мій, я не можу дихати!
О ні.
По-моєму, моє тіло просто каже мені, що щось не так.
Подруго, ця вода чиста. Може, вона тобі підійде.
Ні. Не зараз.
Минули години,
а блювота, від якої потерпає Андреа…
була невтомною.
У таборі «Браво»
команда продовжує зосередження на розведенні вогню.
Для нас зараз це найважливіше.
Вони вірять у нового лідера Хав'єра.
Як у одній з лише двох команд без вогню,
бойовий дух тут низький.
Без вогню ми, по-моєму, в халепі.
Цей місце — лайно.
Усе тут просто наскрізь мокре. Цей острів може поцілувати мене в дупу.
Та це просто облом, друже,
коли бачиш, як у інших горить вогонь, а всі у рівних умовах.
Що вони такого зробили, а ми — ні? Що в них є?
У них сухіші дрова? Вони кращі за нас у цьому? Хто знає?
Хочеться лишатися на позитиві і оптимістом,
але я також і реаліст…
Без цього, друже, не буде ані їжі, ані тепла, а лише ночі кепського сну.
Це програшна битва.
У «Браво» зараз дуже тихо.
Спосіб мислити позитивно.
Хлопці, приготуймо трут.
Хав'єр — хороша людина, але він жахливий лідер.
Продовжуйте нести стружку, прошу.
Мікроменеджмент — відстій.
Візьми сокиру. Спробуй дістати ядро.
Друже.
Ей, народе? Рембо?
Ми всі знаємо, що робити.
Не треба, щоб мама чіплялася до нас що десять секунд, типу, ей!
Народе?
Ей, тут є хтось?
Хав'єр, він, мабуть, знає більше за всіх нас разом,
але він як скалка у дупі.
І лише за годину до заходу…
Трясця, народе.
…Хав'єр робить прорив.
Ей, можеш допомогти?
Так.
Потрібне паливо.
Ти запалив вогонь?
Так.
-Друже, а хай йому! -Молодець.
Друже, та це просто переворот.
Бойовий дух піднявся!
Несіть тріски, будь ласка.
Усі стали трохи щасливіші.
Так, без вогню я дав собі ще два дні.
Річ в тім, що нам потрібне пальне, щоб все йшло далі.
Ей. Заспокойся, друже.
Я не впевнений, що відбувається,
але я відчуваю, що за цих умов буде гірше.
Ні.
Я не хочу тягнути вас у низ.
-Ні, ти не тягнеш. -Ти не хочеш.
-Ні. -Ти справді не хочеш.
Я не хочу.
Не знаю, чи витримаю я цю ніч.
Я виходила з намету і мене нудило.
Моє тіло відмовляється від будь-якої їжі чи води, які у нас є.
Але я не з тих, хто легко здається.
Просто буде ще гірше.
Я не очікувала, що у мене буде сильна блювота.
Щось не так.
Тож немає іншого вибору, окрім як вийти з гри.
Це відстій.
Гадаю, що моя команда розчарована,
але я не зробила б цього, якби це не було необхідно.
Ви тут всіх рознесете.
Вона розбила мені серце, але, маю надію, що з нею все добре.
Андреа була чудова. Ми точно за нею сумуватимемо.
Ротів, з якими треба ділитися, поменшало,
але поменшало і рук, які працювали б коло табору.
Тож в перспективі це нам зашкодить.
Андреа була чудова,
але не думаю, що вона знала, куди потрапила.
-Будь сильними. -Так, усе буде гаразд.
Я вже давно навчаю боротьбі, і ти бачиш це, друже.
Кидати — це просто як хвороба.
Речі, до яких ти прихильний:
шлюб, дружба, стосунки.
Кидали — найгірші.
В перший раз втекти важко,
але наступного разу це легко.
Після того разу це стає ще легше.
Це стає легше, легше і легше протягом всього життя.
Це жалюгідно.
Якщо ти кинув мене раз,
тоді я вже знаю, що ти за людина.
І я ненавиджу це казати, бо це не для всіх.
Але,
кидання — відстій.
Андреа була тією, яку я хотіла взяти,
а тепер вона пішла.
Якщо я в команді, і я єдина жінка,
тоді як це буде?
Мене просто відсунуть вбік?
Хоча вони не знають, хто чи з якої команди…
Нас все ще четверо, сучки!
Ракета Андреї сигналізує всім таборам,
що перший з 16 гравців вирішив піти з гри.
Ей.
-Що? -Я щойно бачив ракету.
-Що? -Так.
Один пішов.
Хоч це на крок наближує до перемоги тих, що лишилися…
Я не хочу радіти, але радію.
…це також нагадує про труднощі попереду.
Вчора, коли я відморожував дупу, я подумав, що не можу бути першим.
Лише за два дні Аляска довела,
що буде найбільшим викликом у їхньому житті.
Не думаю, що люди можуть витримати 45 днів у цьому лайні.
Ніхто не може. Ніхто.
Мало хто з них знає, що Аляска
— це навіть не найскладніша частина гри.
Вони ще навіть не зустрічалися з тією іншою.
Тут немає правил. Можна підпалити весь їхній табір.
Боже мій.
Він там? Це нам так пощастило?
Відчепися, друже!
Справа не в виживанні, а в тому, хто найпідліший.
Ти хочеш додому. Хочеш зайти туди, заморозити дупу і піти додому.
Ви егоїстичні покидьки!
Я готовий взяти наші ракети й вогонь.
Я готова запхати свою тобі в дупу!
Змусимо їх страждати. Ми замерзаємо насмерть.
Щодня я стікаю кров'ю.
Вони вкрали все з нашого табору. Усе зникло!
Він іде.
Вони крадуть мої речі.
Сучка біжить на пліт!
-Відріжмо їм голови. -Чорт забирай.
Переклад субтитрів: Максим Шевчук