Efter två veckors tävling skakar ett medicinskt nödläge om Team Delta.
Manlig tävlande. Medvetslös.
Du klarar det.
Du klarar det. Han är borta. Helt borta.
Vi är oroliga för Jordan. Det är en hemsk känsla: Oron, ängslan, osäkerheten.
Uppdatering?
Han gick bakom mig och bara föll raklång.
Klart kusligt.
Han visste inte var han var, hur han kommit dit eller vad som hänt.
Han är illa ute.
Ta det lugnt.
Jordan evakueras till en läkarbåt utanför kusten för observation.
Eftersom han inte avfyrat sin signalpistol kan han välja att fortsätta
om hans hälsa förbättras. Men under tiden måste tävlingen fortsätta.
16 ENSAMVARGAR
12 ENSAMVARGAR
UTE
SKAPAR SINA EGNA REGLER
UTE
DET ULTIMATA ÖVERLEVNADSSPELET
UTE
BARA ETT LAG KAN
Jag är här för att delta och vinna.
-Tror ni att Jordan kommer tillbaka? -Vet inte.
Men vi måste hur som helst komma på hur vi ska skaffa tillräckliga mängder mat.
-Vi måste lyssna på våra kroppar. -Vi måste skaffa stora mängder protein.
Kan vi få fram krabba kan vi få en helt annan känsla.
Vi måste snacka med Charlie, hur känner ni inför det?
För en krabbtina hugger jag ved dagen lång.
En massa tankar surrar i huvudet nu.
Vi ses.
Jag vet inte hur länge kan hålla ut. Han är min polare, jag vill ha honom här.
Men jag ser en massa scenarion om han kliver av.
Och det har fått mig att tänka om.
Hallå?
Oj, vem är det? Kom in, du.
Välkommen till Björnlägret.
Jag har inte sett Charlie Camp än och vill ta det lugnt, befästa förhållandet lite.
Det är inte klart än, vi måste täcka taket lite med grenar.
NI har det ju svinbra!
Man måste spela spelet, och det ska jag göra.
Jo, jag har två ärenden.
Först och främst söker jag en lösning kring krabbor.
Vi har tre krabbtinor, och en räckte mer än väl till oss.
Ja.
Grejen är att vår flotte inte funkar så bra, som ni kanske har sett.
Ni har en fin flotte med flagga och allt, så kan ni vittja tinorna åt oss
kan ni behålla en tredjedel av fångsten.
-Helt rimligt, det uppskattas. -Det tar vi i hand på.
-Ta med den här i kväll. -Härligt.
Har du snöre där? Här är en boj.
-Innan vi kör vill jag ta upp nåt annat. -Visst.
Men det är hemligstämplat.
Vi sågs ju häromdan, och ni sa att ni ville ha en av oss.
Jag vet inte vem och ber er inte berätta, men det kan snart hända nåt.
Ni har gott om utrymme och jag gillar ert upplägg.
Jag kan ställa upp som slitvarg. Och jaga, precis som du.
Tänk på saken, är det inte mig ni söker är det okej.
Jag bara låter er veta att det kan hända nåt om ett par dagar.
Okej.
-Det blir ju nåt att grunna på. -Ja, det kan vi prata om.
Vi uppskattar verkligen att du kom över och snackade.
En bra gest.
Ingen kommer härifrån med rent samvete. Det går bara inte.
-Vi ses snart. -Ja, vi ses.
-Tack. Sköt om er. -Ha det.
Kliver Jordan av vill jag till laget med den bästa vinstchansen.
Helt klart.
Jag sa ju det första dagen, den killen klarar allt.
Det viktiga är att vi splittrar ett starkt lag.
Det enda andra starka laget.
De kommer att knäckas, för de får slita mycket mer när en födokälla är borta.
-Deras bästa jägare. -Borta. Det lär knäcka dem.
Inte för att dra iväg nu, men han är helt klart en av dem jag skulle ta.
-Men jag vill inte förhasta mig. -Precis.
08.17, DAG 14 KLART, TEMPERATUR 8 ºC
En helikopter hovrar ovan Deltas läger.
Vi har en helikopter.
Den släpper ett paket avsett endast för dem.
Det borde ligga här nånstans.
-Ser ni det? -Ja, det är här borta.
Där är det.
Paketet har redan tagit mark och Joel får syn på det
och vi hittar en liten svart kartong.
Säg att det är whisky.
Oj då.
-Ge det till läsaren. -Dawn läser.
"Till de modiga som är kvar på ön:
Vår tid tillsammans är slut, jag kommer inte tillbaka."
Jaha.
Det var ju…
Kom här.
Jag vet.
Såja. Kom här.
Det var svårt att läsa brevet
och inse att en stor del av laget var borta.
Det här är en lagtävling, men lag består av individer.
"Paul: Fortsätt kämpa.
Tänk på dina barn och vad det här betyder för dina och Shondas husplaner.
Joel: Vi skapade inte bara band under den här erfarenheten.
Ta med dig din sångröst till mållinjen och genomför det här.
"Dina tvillingar och din pojk kommer för alltid att inspireras av dig.
Dawn: Dina insatser i lägret med veden och elden gick inte obemärkta förbi.
Vinn butiken åt din make.
Farväl till er alla. Jordan."
Jaha…
Det var tuff läsning.
När man fick veta att kompisen inte kommer tillbaka
var det som om familjekänslan vi hade under de första fem dagarna brast.
Vi fanns där för varandra.
Vad vi än har grälat om måste vi lägga det åt sidan nu.
Vi måste vinna det här åt Jordan.
Jag håller helt med.
Jordan tog mycket med sig när han drog.
-Jag skjuter inte blosset åt honom. -Jag gör det.
Jag lovade fyra personer att satsa. Nu är vi tre.
Så allt är förändrat.
Och så var de tre.
UTE
-Va? -Nån sköt ett bloss!
Va?!
Jösses.
Ja.
Nån klev av.
Det var helt klart en välkommen syn, men jag tycker synd om den som sköt.
Alpha och Bravo firar att de är ett steg närmare att vinna en miljon dollar.
Delta Teams Joel och Dawn återvänder till lägret för att lägga sig.
-Tog ni krabbtinan? -Nej.
-Den är borta. -Är den borta?
Pauls sovsäck är borta. Jag såg det precis nu.
-Va? -Han har väl dragit.
Tydligen drog Paul utan ett ord.
Tänk att han fegt skulle samla ihop sina saker
och så bara hoppa av så där.
Kunde inte se oss i ögonen och berätta.
Det var svekfullt, det känns som rena förräderiet.
-Så han gick till Charlie. -Ja.
-Vi kikar över. -Ja. Fy fan.
Jo.
Ho-ho.
-Hur är det, P? -Läget?
-Vi har besök! -Förhoppningsvis mer än besök.
Hej!
Jordan klev av.
Vad hände?
Han svimmade. Han brände ljuset i båda ändar.
Vilket fegt sätt att dra. Och allvarligt: Vi behöver inte honom.
Det gläder oss att du kom hit.
Vi ville verkligen ha dig, vi var lite nervösa.
-Från första dagen. -Tackar.
-Vår krabbtina är borta! -Han tog den med sig.
-Vänta, har du krabbtinan? -Ja.
Välkommen till Björnlägret, mannen.
-Välkommen till Björnlägret. -Tackar.
Med dig är vi det starkaste laget här.
Vilket vidrigt arsel.
Ditt jävla svin!
De skriker verkligen där. Jag tror att det var nån i Delta.
-Vi trodde att han skulle hämta krabba. -Ja. Han ljög för mig.
Ja. Jäkla förrädare.
Jag är en nanosekund ifrån att bli bitch-bärsärk.
Snacka om svineri!
Det lär bli svårt att inte ta strypgrepp.
Fan ta honom. "Vi ska köra rent spel, mina barn ska kunna vara stolta över mig."
Snacket om integritet var inte värt nåt.
Det är en tävling, och man måste ta hand som sig själv.
Det var väntat, och det var den enda utvägen.
-Du gjorde det bästa möjliga draget. -Det är som det är.
Det är inget att skämmas över. Vill du vinna? Jamen, då så!
Vi spelar ett spel, och det handlar om positioner.
Och Charlie är ett starkt och bra lag.
Jag tycker synd om Joel, inte om henne.
Vi fixar en sängplats.
Jaha, Paul…vad är det här?
Jag bytte.
Allt snack om integritet. Jag är väldigt besviken.
Det här var klart oväntat, särskilt efter att vi förlorat Jordan.
-Du är en förrädare och du tog våra saker! -Jag tog mina.
-Nej, den rullen är inte din. -Jo, det fanns tre. Den följer med mig.
-Den är inte din. -Den är Deltas. Som sovsäcken.
Här har ni skälet!
Två personer som jag antar inte har så mycket mat,
de får det enormt svårt. Och det suger för dem.
När vårt lag föll sönder när Jordan klev av visste jag att det var dags.
Se mig i ögonen och säg att ditt agerande skulle göra din far stolt.
Och dina barn!
Ja, det här gör jag för mina barn.
Jag måste ta hand om de mina.
Och då menar jag inte mitt lag. Jag menar de där hemma.
Hur jobbigt det än känns så gör jag vad jag måste.
Jag väntade mig inte det här, det kom som en örfil.
Jag gillade det inte, men jag var tvungen att göra det här draget.
Det är väl därför jag är förvånad. Men nu vet du.
Vi måste snacka strategi nu. Vi har en del att lösa.
Soporna tömdes åt oss.
-Det där fick jag stå ut med, varenda dag. -Vi är på din sida.
Okej, vi är två - men starka.
Vi är starka.
Jag är mer än arg.
Där såg man hur fort det kunde brista.
Jag måste fundera på nästa drag.
Jag tror att vi kommer att härda ut.
Vad kan man göra?
Team Alpha och Bravo är omedvetna om
förändringarna hos motståndarna på andra sidan floden.
-Dricker vi spadet också? -Ja, vi lägger i lite svamp sen.
Är det ett sammanträffande att nån klev av på tvåveckors-dagen?
Nån nådde väl sin brytpunkt, mentalt och fysiskt.
Det är slitsamt här ute.
Det är det. Allt är 100 gånger jobbigare.
-Det var nog en Delta. -Som stack?
Jag är ganska säker, ja.
För jag såg Charlie gå därifrån. Så nu är de tre och tre.
-Så moralen lär vara rätt låg. -En eller två lär lägga sig.
Men sen har vi kärnan som håller ut ända till slutet.
-Och då hettar det till. -Det kan ta månader.
Precis. Det är dags att få ut lite folk.
Det svängde visst.
Vi får hjälpa ut dem.
-Vi har ett tajt lag som kan jobba ihop. -Absolut.
Det är dags att kliva i och spela spelet.
Jag måste få väck deltagare. Det är det enda jag tänker på, dagen lång.
Vi är rätt säkra på att Delta och Charlie inte tål varann,
så lämnar nån av dem sina lag utan att tas upp av Alpha och Bravo måste de kliva av.
Ja.
Vi måste snacka med Bravo, vi måste snacka med dem i dag.
Kan vi få Bravo att spela med hela vägen…
Mitt mål är att slå ut öns norrände. Allihop.
-Kapa bort dem. -För fan.
Vi går. Vi kan skapa en stark allians med Bravo.
Ja. Nu kör vi!
Alpha går västerut för att prata med Bravo om att gå samman på södra stranden.
Dag 15…
Dag 15.
-Har du den stora burken? -Ja, det är den sista.
Jag börjar få en känsla av att de andra äter mer än bara musslor.
Vi är de enda som samlar. De har säkert tagit en hjort.
Bravo Team fortsätter att kämpa på två,
men är medvetna om att allianser med motståndare kan förändra allt.
Vi är bara två.
Vi äter minimalt, vi håller oss vid liv.
Jag tror att det bästa är att fortsätta så här.
-Men vi behöver mer mat, mer protein. -Det suger.
Det var det.
Där kommer ett annat gäng.
Kolla, hela laget kommer.
-Gud, tänk om de har mat. En hjort? -Det är tydligt att de vill snacka.
Jag ska kolla in allt med dem. Vi ska se hur pålitliga de här killarna är.
Jag vill få ner bojarna i säcken. Öka.
Tar vi in folk i laget sabbar det allt vi har gjort hittills.
Vi kan inte köra långtidsstrategin.
Så ett litet frö, inget stort.
Vi får väl snacka ihop oss nu. Vi tar inte med dem, va?
Vi får se.
Man vet aldrig, de kanske snackar med Charlie.
De kommer. Fort, lägg i allt här.
Kommer de?
Vi tar reda på vad de vet och om de har några planer.
Jag läser av minspelen.
Vi träffar dem på stranden.
-Hur är det? -Vi tog en morgonpromenad.
-Vi tänkte hälsa på grannarna. -Hejsan.
Fick ni nåt i går?
Nej. Men jag ska nog ut igen i morgon.
Jag hoppades att ni fått nåt. Alltså, vi är trygga, vi äter.
-Har ni vittjat er fälla i dag? -Nej.
Kanske senare.
Jo, killar…vi försöker avgöra
om det är dags att tänka strategiskt.
Vi kanske kan jobba ihop på fem för att…
…börja slå ut folk.
Ni kör fortfarande på att vänta ut, eller hur?
-Typ, ja. -Ja, typ så.
-Jag vill inte vänta ut dem. -Jag vet, men…
-Ger de sig på er först är ni körda. -Sant.
Hurdan ser er strategi ut, då?
Får vi hit några av dem behöver vi inte ta emot dem.
Ja.
Är några missnöjda där och vet att ni har en stockstuga…
Så länge vi är enade om att när de kommer hit så tar vi inte emot dem.
De kan inte gå tillbaka. De får kliva av.
Blosset avfyras, en till är borta.
-Ska vi försöka få hit nån? -Försöka att locka över dem.
Och när de kommer säger vi "synd för dig".
-"Vi ses." -Precis.
Oj.
Vill ni vinna, eller?
Jag har i hela mitt liv haft en stark moral.
-Jag också. -Så jag har svårt med det där.
Där jag växte upp var man ingenting utan sin ära och integritet.
Men jag vet också att min framtid hänger på det här.
Efter två veckor handlar det inte bara om elementen längre.
De som är kvar har visat att de kan överleva elementen.
Så nu gäller det att slå de andra lagen för att bli det vinnande laget,
för det finns bara ett sånt.
Sätt integriteten på paus tills vi är hemma. Det är så jag menar.
Jag förstår att du ser en konflikt med integritetsgrejen, och jag håller med.
Men så här, se på mig: Det är okej att köra fulspel.
Jag har alltid ogillat tävlingar,
för vad jag har sett så lockar det fram det sämsta i folk.
Tankarna som luftas här känns inte bra, och de funkar inte alls för Brian.
Man kan sätta eld på hela deras läger, och det står ingenstans att man inte får det.
Att utsätta nån för sånt efter två veckor av total misär,
och svika dem helt och hållet,
det är ju bara vidrigt att göra så mot en annan människa.
Alla vet ju vad som pågår, frågan är bara vem som slår till först.
Okej, vi har mycket att tänka på och diskutera,
Jag tar min säck. Och går tillbaka. Jag måste byta krabbtina.
Visst.
Alaskadagen övergår i ännu en kall natt
och Bravo Team avslutar förstärkningen av sitt vindskydd.
Beredd?
De funderar också på strategin man föreslagit dem.
Det är bra för oss att ha en vänskaplig relation,
men man håller vänner nära och fiender ännu närmare.
Jag vet, men skulle man tvingas gå till dem skulle de väl kasta ut en direkt.
Jag tror inte att de ser oss som människor.
-Girigheten tar över, det är en sjukdom. -Det är för mycket skit.
Ska vi vara här i sex veckor måste vi ta det lugnt och dra efter andan.
Nej. Vi behöver tänka mer strategiskt.
På andra sidan floden gläds Charlie åt sin styrka.
Vi är en familj och nu ingår du i den.
-Vi har ett krav i vår grupp. -Okej.
Vi pratar alltid om mat, okej?
Och det gäller favoritburgare, vad vill du ha på?
En riktigt fin grillost. Alltså, amerikansk ost.
Och Virginia-skinka och så bacon och allt sånt.
Ja!
Fyra olika sorters ost, och så grillar han toppen.
-Ja, herregud. -Och Kool-Aid och inälvsstuvning.
Alla har tappat vikt, Seth tappade i ansiktet. Men du är fortfarande jättesöt!
Delta sitter längre österut och har svårare att vara optimistiska.
Joel och Dawn, vi är allt som är kvar av Delta.
Paul bestämde sig för att smita i tysthet och fegt glida bort genom skogen.
-Utan ett ljud gick han med i Charlie. -Det avskummet.
Han såg sin chans och drog.
-Det är så fult att gå så där. -Det är fegt.
Och som jag sa till honom, och till dig och Jordan, så är det här mitt lag.
Samma här.
Jag var beredd att göra vad som behövdes.
-Och du har varit helt på. -Vi jobbar på som ett lag.
Vi är smarta nog att stanna. Så om vi måste, så överlever vi på två.
Samtidigt har Alpha Team omfattat en mörkare ideologi vad gäller strategin.
Jag hoppas att en ur Delta kommer att sluta snart.
Han snackade om att dra över till andra sidan och sno deras sovsäckar.
-Tänker du göra det? -Det var bara en tanke.
Jag gillar tanken, men det är nog farligt.
Man måste ju tänka i nya banor.
Det vore katastrofalt för dem om de blev av med tre sovsäckar.
Ja.
-Om du lyckas göra det osedd… Herregud! -Det vet jag att jag kan.
-Gör det mot ett lag. -Mot det svagaste.
-Det måste bara få ta tid. -Ta den tid du behöver, ha tålamod.
-Ja, det är så jag jagar. -Ja, du ska ut på jakt.
-Team Alpha. -Team Alpha, vet du.
09.08, DAG 16 MOLNIGT, TEMPERATUR 0,5 ºC
-Hoppas att det funkar. -Det borde det.
-Det lär bli krig. -Jo.
Vi bestämde att Team Alpha måste satsa i spelet.
Särskilt sen vi såg blosset.
Det är perfekt läge att slå till mot Delta
och sno deras tre sovsäckar.
Där är mitt mål. Jag drar ut härifrån så långt jag kan.
-De kanske spanar på oss nu. -Det gör de inte, de har ingen anledning.
Man måste anta allt.
Åter till arbetet.
Jag vill inte riskera att bli sedd.
-Men kan jag hjälpa dig att bli klar? -Nej, jag måste fixa en kamouflagedräkt.
När man ska vara dold i skogen är det svåra att veta hur man ska kamouflera sig.
Så jag gjorde en kamouflagedräkt.
Man sätter lite ormbunke och mossa och några grankvistar i nätet.
Många militära specialstyrkor jobbar med sånt.
Man vet inte ens att de är där, nån meter ifrån en.
Än en gång kostar perfektionisten oss tid.
Vi måste få flotten i vattnet.
-Sätt fart. -Stressa inte.
-Vad ska vi göra? -Jag kan det här.
Jag ska dra över dit.
-Din perfektionism håller oss tillbaka. -Om en halvtimme är det ebb.
-Vi tar ner den. -Nej, vi väntar.
-Nej, nu! -Nej.
Det är min säkerhet vi snackar om, så jag avgör när jag drar. Inte du.
-Vi ska… -Nej, jag hade redan paddlat över!
-Jag gör det för lagets bästa. -Precis.
-Det är mitt uppdrag. -Det är det inte.
Jag drar ut dit, inte du.
På andra sidan floden fortsätter Delta Team med vardagen,
omedvetna om att de är en måltavla.
Jag behöver pausa från elden. Vi drar ut och samlar.
-Ska vi dra ut i skogen österut? -Ja.
Okej, då går vi.
Deras utflykt från lägret…
-Det borde finnas nåt bra där. -Japp.
…ger Alpha Team en möjlighet att slå till.
-Jag vill att uppdraget ska lyckas. -Så varför var allt inte klart?
Det är ingen hjälp att du försöker ta kontrollen här.
Släpp inte planen, vi måste få spaningen gjord i dag.
-Oavsett vad. -Ja, jag håller med.
Jag tänker inte låta det här ta fokus från åt annat.
Det är frustrerande.
Men nu ska vi infiltrera Camp Delta.
Det är det enda vi tre inriktar oss på.
Jag ser ingen där.
Är det…?
Ser du…?
Det är helt klart Dawn.
-Vi kollar vad som finns här, tar ved. -Jag håller med.
Så, det är klart.
-Det går bra, Justin. -Ja, för det måste det.
Förhoppningsvis ser de inte hitåt.
-Vi kom längre ner än jag trodde. -Ja.
-Ska vi utforska lite längre bort? -Gärna det.
-Här finns det tranbär om du vill ha. -Oj, massor.
Och det har varit frost, så de är rejält söta.
När folk lämnar sina läge är det ingen kvar och vaktar.
Och varför skulle man det? Man tänker ju inte att nån ska komma och stjäla.
Javier från Alphas granne Bravo ser Justin korsa floden.
Jag kollar vad han gör.
Perfekt.
Härligt.
Vi har en Alpha på andra sidan, och ingen vet nåt.
Rekognosceringen har inletts.
Jösses.
Djävulska saker på gång.
Tanken är att infiltrera Camp Delta och samla de saker de behöver mest.
Nätterna är kalla, och lägg till regn…
Utan sovsäck lär man vilja vika sig.
Om tre timmar vänder tidvattnet.
-Där kom det lite sol. -Ja.
Dumma skuggor.
Jag går upp till deras läger och går tillbaka samma väg.
Vi kan utforska mer sen, vi har hittat mycket.
Ja, gamle Joel är rätt trött.
Jäklar.
Jösses.
-Vi kanske hittar mer på vägen tillbaka. -Kanske det.
Var är våra sovsäckar?
Har nån snott dem?
Nu blir det trist.
Det var länge sen jag var så här arg. Här hänger ens liv på sovsäckarna!
Det är så man överlever!
-Jag kan fyra av nödblosset nu. -Ja, upp i arslet på dem!
Sovsäckarna var ju en förutsättning och ett verktyg för vår överlevnad.
Att skaka av köld vaka natten igenom, det är otroligt slitsamt för kroppen.
Ditt as! Bara dra åt helvete!
Vad sa hon?
-Va? -När jag får tag i dig…
Jäklar.
Varför går hon så fort, varför är hon så arg?
Seth och jag hade precis lämnat lägret
när vi hörde nån skrika och svära.
Vi bara: "Det är Dawn."
-Ditt vidriga svin! -Vad snackar du om?
-Ni har snott i vårt läger! -Vi har inte gjort nåt i ert läger.
-Sovsäckarna är borta! -Vi har inte varit i ert läger!
-Jag skulle inte tjafsa med ert läger. -Vad har hänt?
Vi håller inte på så. Allvarligt.
Vi har inte lämnat vårt läger sen vi samlade musslor i morse.
Jag fattar hur hon tänker, vi snodde en av hennes lagkamrater.
I det omvända läget hade jag anklagat dem.
Vi har inte varit där alls.
-Jag är skitarg! -Helt förståeligt.
-Jag förstår verkligen din ilska. -Ingen kan ha kommit hit!
-Vad blev ni av med? -Våra sovsäckar.
-Vill ni kolla här? -Ja, gärna.
-Jag tror er, jag vill bara kolla. -Absolut, gör det.
Vi skulle inte göra så.
Det finns en darwinistisk aspekt i tävlingen.
Det har säkert diskuterats i alla läger att göra en räd i ett annat läger.
Vi skulle inte stjäla från er, vi har det bra.
Men å andra sidan, att ta nåns sovsäck här ute,
då kan ju nån som envisas drabbas av hypotermi och faktiskt dö.
Nån har kört fulspel mot er, men det var inte vi. Jag lovar.
Det här får man inte stopp på.
-Kolla era grejer. -Absolut.
Nu kan vad som helst hända, nu när alla misstror varandra.
-Jag lägger in det här nu. -Håll koll på allt, Nick.
-Vem har en flotte och kan komma över? -Vet inte. Alpha kanske.
Var det nån från andra sidan kan de vara kvar på vår sida.
Vi väntar ut dem.
-Vi har fotspår som leder hitåt. -Ja.
Här är ett djupt spår.
-Ett till. -Jag ser dem inte för trädet.
Jag går hitåt. Lättare.
Jag kollar här.
Kom fram, kom fram, var du än är.
Hon är nära.
Jag kollar skogsbrynet på tillbakavägen.
Gudars, det var nära.
Jag stannar lite.
Här är flotten!
Vad tusan är det här?
Tusan.
Jag räknar till tio!
Kom ut och ge oss våra grejer, annars punkterar jag ringarna!
Jäklar.
Ett!
Två!
Tre!
Fyra!
Fem!
Från andra sidan floden ser Bravo oredan deras allierade i Alpha har ställt till.
-Han stal från Joel och Dawn. -Åtta!
Vi är i vildmarken. Det här är rena Flugornas herre.
Nio!
Ajöss, flotte!
Jäklar.
Det kändes bra.
Ajöss, kompis.
Dawn och jag har missbedömts hela vägen här.
-Nån här måste ha sett det. -Vi kollar kamerorna.
Bra tänkt.
Slangarna i min flotte är nog punkterade.
Vi kommer inte över vid ebb i kväll.
-Allvarligt, ni vet inget? -Självklart inte.
Kolla dem.
-Går den igenom allt? -Ja, den kör nu.
Delta-medlemmarna tar över kamerorna i ett desperat försöka att hitta svar.
-GoPron, kanske. Kollar du den? -Ja.
Det är bara Dawn och jag kvar av det som nog var det starkaste laget.
Det enda laget som varit detsamma sen starten, och nu är det Dawn och jag.
-Här är det. -Nån som tar våra grejer?
Ja, en snubbe.
-Det är Alpha Team. -Det tror jag också.
Justin vet att en natt utan skydd eller eld är en dödsdom.
De vill jaga bort oss, men jag går inte. Jag sitter här och fryser om jag måste.
Frågan är hur vi fortsätter?
Tusan!
Allt punkterat.
Jäklar.
Hur ska jag nu komma över?
Jag kan klara tidvattnet i sista sekunden. Jag ville inte göra så här.
Jag insåg att jag måste simma.
Jag bestämde mig för att klä av mig till kalsongerna och bara köra.
Tänker han ta sig över med deras sovsäckar? Jäklar!
Det var…
Så kallt.
I den här temperaturen kan hypotermi slå till så snabbt.
Jag känner blodet i mina ådror i det där vattnet på två, tre grader.
Tänker de jäklas mer framöver?
Försöka sno våra grejer?
Japp, Delta! Ni kan paja vår flotte, men inte oss!
De är onda! De är banne mig onda.
Nej, nej, nej.
Ni är ju helgalna. Glöm att vi är allierade.
Vi leder!
Vi överlever er och alla andra här på ön.
Så sug den!
Tusan. Ledsen, Joel.
Jag har en säck, den och den, och så presenningen ovanpå.
-En sover, en är är eldvakt. -Japp.
Varför gjorde ni så?
Så, kom här.
-Hur är det? -Bra, uppdraget lyckades.
Tror du att kaoset du skapade i dag räcker för att få nån att kliva av?
Ja.
De öppnade Pandoras ask. Folk far illa.
Om vi planerar för en hemsk natt
har vi några timmars dagsljus på oss att ordna det så bra vi kan.
Allt lär vara fuktigt och kallt. Otroligt att de tog deras sovsäckar!
-Vilka svin. -Ja, det var lågt.
Det var kallast hittills i natt, och det blir iskallt i natt igen.
De har inga sovsäckar. Delta har inga sovsäckar.
-Jag ser inte fram emot natten. -Vi måste.
Vi har inget val.
Undertexter: Henrik Brandendorff