Jeg er her for å vinne.
Det er det.
Jeg er her for å vinne.
Velkommen til Outlast.
Kanskje jeg mister fingre, men det siste jeg gjør er å gi opp.
En unik overlevelseskonkurranse.
Jeg ville aldri latt penger gå på bekostning av min integritet.
Jeg drar ikke med mindre de tvinger meg.
Jeg dør av sult ute her hvis jeg må.
Det er bare én regel.
En spiller må være på et lag…
Jeg har alltid vært på jakt etter en flokk.
…for å vinne.
Jeg tror nok på evnene mine til å spille rettferdig.
Jeg stoler ikke på ham nå.
La oss bli kvitt folk.
La oss svekke dem.
Få dem til å bruke blussen sin.
Det er slik jeg vil spille.
Tar du tingene våre?
Må konfiskere det.
Hvis du tar det så tar vi det bare tilbake.
Vi spiller spillet.
Hvis vi var hjemme nå ville du ringt en ambulanse og tryglet meg om å slutte.
-Løp! -Kom igjen!
Med en millionpremie på spill, velger spillerne å konkurrere med ære…
Vi spiller rent.
-Jeg anser meg selv som hederlig. -Eller…
Det er et spill uten regler. Det kan gå galt når som helst.
-…kommer hanskene av… -Folks sanne ansikt kommer frem.
Bluss!
-Jeg vil spille rettferdig. -Samme.
Ha det, juksemaker!
…for å vinne…
Jeg er så kald.
…og dele millionpremien?
-Pokker. -Du får det til, Em. Dytt!
Det seirende laget må ut-jage…
-Fant en. -…utlure…
Herregud.
…og utmanøvrere.
Kom igjen!
Men fremfor alt
må de…
Herregud!
…overleve.
16 SPILLERE
KUN ÉN REGEL
MÅ VÆRE PÅ ET LAG
FOR Å VINNE EN MILLION DOLLAR
Seksten spillere har ankommet Alaska
for å delta i et uforglemmelig overlevelsesspill.
Jeg har vært i Alaska før, og det kan være brutalt.
Været kan endre seg på et blunk.
Det er rovdyr overalt, så det er et vilt sted.
Jeg har aldri vært i Alaska.
Turen til Alaska er faktisk første gang jeg flyr.
På ferden til spillbrettet har spillerne fått strenge instrukser
om å ikke snakke med hverandre før spillet starter.
Per nå så kan vi bare vurdere hverandre fysisk,
se an hvem som kan være sterkest, svakest.
Du ser på utstyret til folk, prøver å lese hvor tøffe de er.
Du vet ikke hvor du skal. Jeg vil ikke vise svakhet,
men jeg skjelver på innsiden og tenker: "Dette er intenst."
Alle spillere tar med noe helt unikt til spillet.
Som profesjonell fangstmann, tilbringer jeg 90% av tiden på fjellet.
Jeg vet ikke hva de andre tenker, men jeg har nå tenkt til å spille ærlig.
Vi kødder ikke med folk som ikke kødder med oss.
Jeg har vært på Everest, på Antarktis.
Disse ekspedisjonene jeg reiser på
er ekstremt dyre.
Jeg har vært hjemløs, så jeg overlever ute her.
Livet har bare vært tap etter tap.
Jeg har måttet lære å bygge på ingenting.
Jeg tror jeg har ferdighetene og den mentale styrken
til å overleve lengre enn de andre her ute.
Jeg ser på meg selv som en leder. En som skal få ting gjort.
Jeg er en ressurs, og jeg er blakk og trenger penger.
Men foreløpig har spillet nettopp…
startet.
"Velkommen til Outlast, spillet med kun én regel."
"Du må være på et lag for å vinne."
"Laget du starter med må ikke være laget du avslutter med."
"Du kan bytte lag som du vil."
"Du kan slutte når som helst ved å skyte et bluss mot himmelen."
"Hvis du står uten et lag, har du en hel dag på bli med et annet."
"Hvis det ikke går må du skyte et nødbluss og fjerne deg selv fra spillet."
"Det siste laget vinner."
"Vinnerlaget splitter premien likt på én million dollar."
"Dere som holder en øks…"
Hva?
Slutt å tull.
Greit.
Jøss.
Mennene kom seg først til kassen fordi de er alfahanner,
som det alltid er på sånne greier.
"Dere som holder en øks skal velge et lag én spiller om gangen."
Jeg er så spent!
Å kunne håndplukke hele laget mitt er stort.
Hvorfor skal velge dere?
Jeg heter Drake, fra Vest-Texas.
Jeg er en jeger, fisker og en konstruktør.
Greit.
-Hvem vil… -Kan jeg få Texas-gutten hit?
Ok.
Min første tanke var å få tak i den store fyren fra Texas."
Han så ut som min type person,
fikk en forbindelse med ham, og ville ha han på laget mitt.
-Hvem er du? -Tonia.
Jeg jobber hardt, slutter ikke, og lett å komme overens med.
Jeg er en forsvarsadvokat. Jeg vet når jeg hører tullprat,
og jeg er usikker på om jeg stoler på henne.
Hva gjør du?
Jeg heter Brianna.
Jeg var i militæret i seks år. Fiske, buejakt.
Og jeg tenker: "Få en jeger på laget." Det er min prioritet, for jeg jakter ikke.
-Kom hit. -Ja.
Hvem er du?
Brendon, fra Midt-Idaho.
Jeg var jaktguide, profesjonell fangstmann og er hederlig.
Kom hit.
Jeg så på Brendon først fordi…
-Hyggelig å møte deg. -…han virket tøff på båten.
Ingen hansker eller hatt, bare lot regnet treffe.
Han var klissvåt, men ble ikke plaget av det.
Fyren fra Idaho, der jeg er fra…
Jeg så selvtilliten i ham.
Jeg så den kule cowboyhatten hans og tenkte: "Han her lever det livet."
Så det var den eneste personen jeg ville velge.
Herregud.
Så etter det, hadde jeg ingen strategi.
Fippskjegg?
Jeg heter Joe. Carencro, Louisiana.
Jeg er mekaniker og friluftsmann. Jeg er som en Mack-truck.
Arbeidsmoralen min er uten like.
Jeg er en ressurs til det laget jeg er på.
KUIU-jakke.
Jeg heter Bayo, profesjonell jeger og fangstmann for staten Florida.
Kom hit.
Mannen min her nede.
Jeg er Sammy, og jeg har trent primitive ferdigheter i over ti år.
Kom hit.
Hyggelig å møte deg. Drew.
-Hatten. -Hei, jeg er Meghan.
Jeg er ingeniør. Gjør som MacGyver og har en latterlig mengde positiv energi.
-Ta med den positive energien hit. -Ble vi nettopp bestevenner?
-Gule hansker. -Jeg heter Tina. Jeg elsker å sanke.
-Jeg har alltid vært en fisker. -Kom hit.
Jeg er modell, og jeg er her
for å bryte stereotypen om at vi er dumme og udugelige.
Fyren på enden.
Hei, jeg heter Tre.
Lever en nomadisk livsstil.
Jeg er en arborist, sportsfisker, og jeg liker å forberede meg.
Jeg blir med arboristen.
Hvem er ditt siste valg?
-Får vi den som er igjen? -Det stemmer.
-Hvem vil han ta med? -En som er sterk.
Ja, takk. Takk.
-Jenta i blå jakke. -Emily her.
Jeg har opplæring i utendørsundervisning,
og kan identifisere over to dusin planter fra dette området.
Perfekt. Kom deg hit.
Hei.
-Hatten. -Jeg heter Joey.
Jeg jobbet i byggebransjen. Jeg har fiske- og overlevelseserfaring.
-Byggefyren vår. -Sånn, ja.
Jada.
Jeg tar nummer fire.
Jeg ser meg rundt og ser folk bli valgt,
plutselig er det kun meg og en gammel dame, så jeg tenker:
"Hva?"
Jeg var toppidrettsutøver.
Jeg er den fyren hjemme.
Kom hit.
Ja!
Men nå må jeg vise hva jeg kan. Alt i orden.
Jeg er en liten mann med mye kraft, og jeg har mye mot.
Jeg skal vise dere.
-Jeg er ikke redd for å bli valgt sist. -Godt å ha deg. Kom hit.
-Jeg følte at det kom. -Kom hit.
-Takk. -Du er en vinner.
Jeg vet hvem jeg er, hva jeg sitter med, og det skal alle andre få finne ut.
-La oss gjøre dette! -Drømmelaget.
Spillerne har delt seg inn i fire lag.
Alfa…
…Bravo…
…Charlie…
…og Delta.
-Er vi klare? -Ja.
-Jeg er klar. -Jeg har vært klar siden jeg kom hit.
-Håper dere er sultne på de pengene. -Ja.
-Vi drar til leiren. -La oss lage den.
Med kun et par timer med dagslys igjen,
drar lagene dit til stedet sitt på det enorme spillebrettet
for å finne leir.
Jeg så på vannet, og så alle måkene som sitter der og spiser.
-Alltid følg fuglene. -Bingo, du vet det.
Team Alpha og Bravo deler samme strandlinje,
mens de to andre lagene, Charlie og Delta, er på andre siden,
atskilt av det kalde, iskalde vannet i Alaska-bukten.
Hver strandlinje er unik i topografi, mikroklima,
og hvilke farer de bringer med seg.
Kupreanof-øya er kjent for sine mange bjørner,
men denne bukten er kjent for den ganske store ulvebestanden.
Kan komme oss opp dit.
For å slå leir og overleve
har hvert lag fått en pose med begrensede forsyninger…
La oss gjøre det.
…som består av…
Da starter vi.
…en bue med åtte piler…
-…en kniv… -Fin og skarp.
-…en flint… -Det blir bra.
…to presenninger, en lommelykt…
-Gode batterier? -Ja.
-…kikkert… -Optikk.
-…paracord… -Tauverk.
…en liten gryte…
Nå snakker vi.
-Det er bare to. -…to ullpledd…
Å, dæven.
-Hva? -…to vannbokser…
Dette vil vi ikke ha.
…og et nødbluss…
-Vi trenger ikke denne. -Nei.
…hvis en spiller velger å slutte.
-Så vi dykker i havet? -Med tidevannet.
Det er en plan.
Alpha Team…
Prøver å finne en flat leir.
…har ennå ikke blitt enige om et leirsted for å sette opp herberget.
Greit.
Her er området vårt. Tidevannet kommer nå, så vi må velge fort.
Ja.
Denne øya er et alternativ som er flatt, men vi kan sitte fast halve dagen.
Å sitte fast på en øy er ikke den beste ideen.
-Så… -Landbroen der borte.
Det er en landbro, men den vil være dekket av vann om en time.
-Ja. -Så…
For risikabelt. Ja.
Det blir fiskestedet. Fin landsodde.
-Helt klart. -Nettopp.
-La oss se på det. -Da blir det land.
Jeg har en type A-personlighet.
Alltid vært en leder, kommer til å ta lederrollen i alt jeg gjør.
Jeg pleide å slåss profesjonelt med MMA.
Så jeg er ganske godt kjent med å konkurrere.
Der er middag.
Der.
Kanskje vi er heldige.
Jeg dreper en hjort før dette er over.
Jeg er ganske kjent med alt utendørs, men jeg vil si jakt er min sterke side.
Så når det gjelder mest skal jeg forsikre meg at laget mitt får mat.
Sånn ja.
Pass på beina, anklene.
Nå må vi finne et flatt sted.
Lurer på om det bor noen der inne.
Her er det ganske skjermet. Se rett opp.
-Vi får iallfall sollys, hvis vi får sol. -Ja.
Det er ikke flatt her, så dette er alternativet.
Kan vi ikke dra dit?
-Nei… -Treet?
Nei, vi er her. Ja.
Ok.
Zach er definitivt en alfahann.
Han ser på seg selv som lederen fordi han holdt øksen,
og det satt seg i hodet og forble der.
La oss fikse ly og ild, noe som er viktig her.
Ok.
Zach fikk velge alle på laget,
men bare fordi du har en øks i hånden og fikk plukke det først,
betyr det ikke at du er lederen.
Her er øksen. Ikke skad deg.
Men jeg er villig til å gi den såkalte laglederen en sjanse.
Hva gjør vi med ly?
Jeg tenkte å få to inn på én side, og så en gapahuk for natten.
Ja, vi kan endre det senere.
Ser bra ut, kompis.
Ser ut som Alpha Camp.
Åtte-hundre meter unna Alpha på den sørlige kysten
ligger Team Bravo.
Vi må finne et fint, flatt sted å slå leir.
Og mens klokken tikker mot solnedgangen…
Solen går ned rundt 18:15 for tiden.
Vi mister fem minutter sollys hver dag.
-Fem minutter? -Ja.
…tror teamet at de har funnet et passende leirsted på en skrent.
Det ser bra ut her.
-Jeg tror dette er stedet. -Jeg vet ikke. Hva synes dere?
Vannet kan renne ned.
-Vi kan starte her. -Grav dette ut, bli kvitt det her.
-Eller beholde det for isolasjon. -Hvor er dere fra?
-Jeg er fra Texas. -Du tuller!
-Hvor da? -Ja.
Rundt Shiner i Texas, der de brygger ølet.
-Jeg er fra Vest-Texas i Midland. -Kult.
Tanken på at to Texas-gutter tar dette og vinner konkurransen gjør meg glad.
Texas-gutter, ja?
Ja, Texas-gutter.
Jeg tror Drew og jeg blir venner her ute.
Kanskje fordi vi begge er fra Texas.
Jeg tror virkelig vi har det sterkeste laget.
Folk fra Texas pleier å være litt mer robuste, litt mer rett fram.
Jeg tror det er derfor vi klikket.
Jeg tror folk fra mange andre stater ikke forstår det.
-Hva tenker dere om et herberge? -Herberge?
Vi har litt dagslys igjen.
Hvis vi ville gjøre det enkelt i kveld,
-kan vi forbedre senere. -Vi kan også lage tømmerhytte.
Vi kan…
-En A-form? -En A-form.
Kanskje ikke i dag.
Jeg vil gjerne presentere
en lang rekke kunnskaper og ferdigheter som jeg tar med til bordet
for villmarksteknikker og overlevelsessiden.
Jeg har studert dette på skolen, tatt kurs, ledet turer.
Jeg har tatt det med i karrieren min.
Vi kan gå for en tipi-stil.
Eneste bekymringen min med tipi-stil er at vi ikke får nok plass.
Ved å prøve å ikke tråkke folk på tærne vil nok hjelpe meg med å bli mer sikker.
Jeg tror det beste vi kan gjøre i dette miljøet er en wigwam.
Og du kan lage ildstedet i midten, og den går rett opp og ut.
Jeg er med på å prøve.
-Jeg begynner å hogge ved. -Kult.
Jeg er mer reservert.
Jeg har gjort hatt mange av mine overlevelseserfaringer alene.
Så jeg er ikke vant til å være i en gruppe.
-Kan du slippe? -Ja.
Greit. Én, to, tre.
Men jeg tror det er på min side. å tilpasse seg det.
Dette er perfekt.
-Fin fjærpinne. -Det er ikke så lett som det ser ut.
I en overlevelsessituasjon, spesielt i en gruppe,
-er den tøffeste dagen den første. -Ja.
Ting blir bedre. Huslyet blir bedre.
-Vi fikser en dass. -…i sonen.
Vi fikser en dass.
Vi går under begge.
-Under begge? -Vi bør ta den rundt fire ganger.
-Ok. -Nå tenker du med begge hodene.
-Begge? -Tenk med begge hodene, Jimmy.
Drew og Drake er gutter.
Så de er litt mer reaktive eller umodne.
-Dette er Sparta. -Kaboom.
De er kompiser.
Har krampe i skrittet.
Vondt i de gamle nøttene dine?
Det…
Det går fint.
-Jeg tror jeg kaster opp. -Jeg tror jeg kaster opp.
Men å henge med en kompisgjeng er helt nytt for meg.
En, to, tre.
Har du et godt tak på den, Drake?
-Jeg har det bra her. -Jeg flytter denne. Hold.
Ok, hold.
Hvilken skal vi ha på der?
-Fint. -Jada.
-Ja. -Jada.
Jada, bror.
Jeg tror jeg dreit i buksa.
Det er gull.
På andre siden av bukten mot nord
tror Delta team de har funnet det perfekte leirstedet.
Herregud, dette er fantastisk.
Jeg lukter sopp overalt.
-Jeg elsker dem. -Det er vakkert.
Utrolig.
Jeg har vært kokk i ti år.
Jeg har øye for å lete etter mat.
Det der er forresten traktkantareller.
De er så gode.
Jeg ble oppdratt veldig gammeldags i Midtvesten.
Bestefar tok oss med ut i skogen for å spore hjort.
Se på det der. Gnagemerke fra en hjort.
Han lærte oss om ulike sopp og planter man kan spise, og ikke spise.
-Vi trenger et flatt sted her oppe. -Ja.
Jeg tror wigwamen passer bra.
Jeg tror jeg kommer til å bli litt av en leder.
Jeg trives med å være alfaen i flokken.
Dette stedet ser bra ut.
Ja. Ganske flatt, fint og ryddig.
Fint og ryddig.
-Men… -Bra dekke fra alle retninger.
Jeg tror vi er hjemme.
-Hjem, kjære hjem. -Hjem, kjære hjem.
Vi får vel starte.
Jeg liker det.
La oss se…
Hold den litt til høyre.
Trenger du hjelp?
-Antagelig, takk. -Bare hyggelig.
Forventet ikke å være en leder.
Tenkte jeg skulle cruise gjennom.
-Du, Tina. -Ja?
Kan du plukke denne soppen før noen tråkker på den?
Ja.
Eric har tatt på seg lederrollen.
Jeg har blitt hans lille hjelper.
Her.
Det er en piggsopp.
-Legg den sammen med de andre. -Greit.
Jeg anser ikke på meg selv som en leder, så jeg har ikke noe imot at han gjør det.
Ild blir neste.
Vi har nok tørre greier til å starte bålet.
Greit.
-De kommer også til å brenne seg ut. -Ja.
Solnedgang.
Jeg tror alt er klart.
-Skal til å slå treet… -Vi kutter mer i morgen.
Dere blir fort utbrente.
Dette er det siste gode ildtreet.
Vi finner nok flere i morgen.
Eric prøver å gå inn i lederrollen.
Etter deg, sir.
Men jeg er en einstøing. Jeg har aldri hatt en sjef.
Så jeg tar ikke det å bli fortalt hva jeg skal gjøre veldig bra.
Jeg går opp dit og ser om det er noe treverk.
Vil du gjøre det?
Ja, hvorfor ikke.
Ja.
Det er potensiale for en konflikt mellom oss.
Jeg vet ikke hvor vi går.
-Det føles som en lykkelig familie. -Det er en lykkelig familie.
På samme strand er naboen Team Charlie…
Bra valgt, Julio.
…som har valgt å sette opp ly på mye høyere nivå.
-Der oppe er nok det beste alternativet. -Dette er det beste stedet.
Ja.
Det er lagarbeid.
-Og ingen kranglet. Utrolig. -Nei.
-Det er ingen krangling her. -Jeg liker at vi alt kommuniserer.
-Spiller på hverandre. -Ja.
-Vi er alle ledere her. -Enig.
Vi er ikke den kamuflerte alfa-fyren på 190 cm fra Vest-Texas.
Men vi har alle noe å gi.
-La oss fortsette å kommunisere. -Sånn du vinner.
La oss snakke hvis dere er irriterte.
Jeg tror at hvis vi holder sammen, og beholder den positive energien…
-Å smile er medisin. -Ok.
-…motsatt. -La oss dra.
Hvis dere vil begynne å samle inn ting til bålet,
-så starter vi på herberget. -For struktur…
Jeg tenker et A-hus.
-Hemlokk er en god… -Et A-hus kan funke hvis vi får det til.
Det vil kreve utgraving. Vi lager en gravepinne.
Hemlokkgrener blir bra for å bygge mer av tre, høye senger.
De siste ideene…
Jeg må ofte på do. Husk det.
Tror dere dette er sedertre?
-Lukt på den. -Vi har bare fire timer.
-Vi har ikke mye tid. -La oss gjøre dette.
Herbergetid.
Her er soveplassen, for det er flatest her.
Jeg var i militæret i seks år. I militæret har du en tydelig leder.
Du har struktur.
-Hvor er ryggen? -Hva?
Så dere vil ha den akkurat her? Eller her?
Trodde du hadde kniven. Beklager.
Det er åpenbart ikke strukturen til Charlie Camp.
Kan du se på dette før vi kutter paracord?
-Ja. -Ok.
Dette er bra.
Vi bare fester den høyere.
-Ja. -Vi holder den brettet.
-Ja. -For nå.
-Ok. -Til vi gjør noe større.
Jeg tror jeg kommer til å bli lederen,
selv om jeg kanskje ikke har like mye livserfaring.
Jeg satte Y-pinnen ved siden av deg.
-Kan du ta den? -Greit.
For uten lederroller er det ingen mulighet til å vinne.
-Skal vi bruke paracord? -Ja.
Vi tar den ut.
Da vil vi ha det hakket den andre veien.
Jeg tror
at Bri ser på seg selv som leder, og vil gjerne være leder.
Vi burde nok vende den denne veien. Så staken…
Ja. Paracorden går rundt denne.
-Ja. -Og så…
Men hvis den vender denne veien,
er det nok bedre om den er vendt den retningen den trekker.
Gir det mening?
Nei.
For det er mye mikrostyring som skjer.
Hvor er den øksen?
-Ikke hatt den. -Vi finner den.
La oss prøve å ha ting på en samlet plass.
Så vi legger noe ned med resten av tingene våre.
Men for oss, Charlie Team,
jobber vi som et diskusjonsmøte og som en komité.
Vi går tomme for sollys.
Hørte dere meg?
-Vi har tre timer. -Vi skjønner.
Ok.
Greit.
La oss lage bål før det blir mørkt.
Når natten nærmer seg, blir kappløpet om å fikse bål større.
Vi må hente ved.
-Men denne temperamentsfulle regnskogen… -Vi må jobbe raskt.
…byr på uventede hinder.
Dette føles så vått.
Den tørreste veden vi fant var ikke så veldig tørr.
Dette tar en stund.
Kult.
Grunnleggende bålferdigheter…
Jeg har røyk.
…er ikke nok for å løse dette våte puslespillet.
****, i et øyeblikk…
-Burde vi ikke ha den der? -Men bålet går opp.
Beklager, men ved å flytte den derfra og dit
kommer en bris til å slukke flammen.
Jeg har gjort det en million ganger. Men vil du sette den ned der?
-Sett den ned. -La oss prøve din måte.
Veggen her.
Jeg begynte å finne steiner til peisen.
Tror dere de andre leirene har bål?
Jeg ser ingen røyk.
Jeg visste det ville bli tøft her ute.
Greit.
Ser du det? Og jeg har mer på gang.
Vi jobbet på bålet.
Tre jobbet med det en stund.
Det tar en stund, men vi får det til.
Jeg har jobbet med det lenge.
Ingenting vi ikke kan gjøre.
Men Bayo er den som ble der og fortsatte.
Han ga seg ikke.
Ja.
Fortsett.
-Ja, gutt! -Kom med den.
Kom igjen!
Kom igjen! Se på det.
Jeg føler meg som…
-En million dollar? -Jeg føler meg som en million dollar.
Sånn ja!
Det er et vakkert syn.
Mens Alpha Team feirer det å være først til å fikse bål på spillebrettet,
-har naboen Team Bravo… -Jeg lukter noe som brenner.
har ideen til Drew om å blokkere vinden med en kjele…
Der ja.
Ja. Nå starter hun.
…lønnet seg.
-Ja. Vi har et bål på gang. -Herlig!
Bra jobbet.
Dette miljøet er vått. Det er kaldt og utilgivelig.
Så langt har alle gjort sitt. Det går bra.
Vi er dritgode.
Sånn ja.
På andre siden av bukten sliter fortsatt Charlie og Delta.
Det funker ikke med hagla engang.
Fortsett.
Den slukner. Pokker heller!
Jeg fortsetter å makulere ting ned til deg.
Delta Teams teknikk om å bruke lang, tynt bearbeidet trespon
gjør susen.
-Det var en god idé. -Det var en fantastisk idé.
Dag én, og jeg må si at teamet vårt er solid.
Jeg har kanskje fått lederrollen, noe jeg er fornøyd med.
Jeg jobbet hardt med herberget vårt, med å fikse bålet. Vi er her for å vinne.
Godt å se ild.
Det er fint.
Når temperaturen synker,
og den kalde, fuktige lufta legger seg, blir det vanskeligere å starte en brann.
Det er demoraliserende.
Ja.
Og Charlie-teamet har ingen varmekilde for å holde dem varme.
Dette er veldig ubehagelig.
Det er så kaldt.
Ja, det er veldig slitsomt.
Jeg vil snart hjem fordi jeg er så kald.
-Ta på deg vinterjakka mi. -Ja, bli varm.
Sitt ved bålet.
Det bekymrer meg at Emily sa at hun er kald at vil hjem.
La det bygge seg opp et øyeblikk.
Takk. Jeg er lei for det.
-Vi er et team. -Ikke vær lei deg.
-Vi gjør ting sammen. -Takk.
Pokker.
Bakken er kald.
Vi er i Alaska, med bål og herberge.
Vi har løst mesteparten. Jeg er stolt av dere.
Det er en ulv.
-Åh. -Det er mer enn én.
Jeg er litt bekymret for bjørner. "Da Bears."
Det er iskaldt. Jeg er så kald.
Jeg håper at har vi et bål i morgen.
DAG 2 - OVERSKYET 07:25 - 6°C
Første natt ville ingen si at de var kalde fordi de ville virke tøffe,
men vi var kalde.
Vi har mye å gjøre i dag.
Hente ved.
Jeg skal skaffe oss noen faktiske kalorier.
-Bål. -Jeg er klar for litt ekorn.
-Mye kosing i går. -Litt sutring.
Det var sutring.
Min første natt på Charlie Camp var kald.
Vi var i en vindtunnel med herberget vårt i Alaskas villmark uten bål.
-Vår prioritet i kveld er å ha bål. -I dag.
-Beklager, i dag er det bål.
-Ja. -La oss sette i gang.
Greit.
-Den første kvelden er den vanskeligste. -Det var så kaldt i går.
Jeg skal hente alt takmaterialet til herberget.
Veldig viktig i dag.
Føles som hjemme på null komma niks.
Jeg våknet, og så på bålet.
Jeg måtte blåse for å få den i gang igjen.
Første natt gikk bra. Hørte mye: "Jeg er kald."
Jeg er litt kald nå. Det er ikke kaldt ennå.
Det blir bare verre med tiden.
Jeg mistet en kilo fra ekstralageret mitt i natt.
Det er et ekorn der.
-Skal vi sette sammen buen fort? -Det kan vi.
Jeg venter til du stopper, for jeg har aldri satt sammen en bue før.
Her er vi på dag to,
og jeg valgte en buejeger som introduserte seg som en buejeger til meg.
Ekornet løper rundt der. Beklager, det er alt jeg ser på.
-Vil du ta den? -Ja.
Går det fint å ta ekorn med hendene?
Kan vi ikke skyte?
Ja, men det er vanskelig. Det er et lite mål.
Til å begynne med var hun bestemt på buejaktferdighetene sine.
Jeg er så glad du kunne sette opp buen. Har aldri gjort det.
Ho visste ikke hvordan man fester strengen.
Jeg vet det ikke heller,
men jeg går ikke rundt og sier at jeg er en buejeger.
Her er strengen.
-Du fikser det. -Ok.
-Er dette armbeskyttelse? -Ja.
Jeg kan ikke slutte å se på bålet. Jeg fikk fyr.
Vi har ly. Det går ikke så ille.
Med ild og ly på plass
retter Team Delta oppmerksomheten til et annet stort behov.
-Jeg vill vært glad hvis vi hadde vann. -Ja.
Nå som vannet de fikk er borte er de nødt til å finne en vannkilde.
-Vi drar for å finne vann. -Du trenger noe til å bære vann.
-Trenger dere gryta? -Eller boksen eller noe.
Ta med gryta og boksen.
Ja, ta boksen.
Skal du ta med veska di også?
-Jeg er klar. -Kom igjen.
Se på dette.
Se der.
-Det er hjort. -Bukk.
-Den store. Se så fersk den lorten er. -Kanskje vi bør være stille.
Dyret skal vise vei, så…
De holder seg alltid nært ferskvann.
Kom igjen.
Rop hvis jeg går for langt. Jeg prøver å gå veien med minst motstand.
Jeg hører noe.
Jeg hører det.
Hvis vi fortsetter å gå, vil vi kunne fylle alle koppene og grytene.
-Jeg blir overopphetet igjen. -Du må bare svette. Det er det du gjør.
Jeg er for heit for denne verdenen.
Du er for heit.
Stor gutt. For heit.
Gutten min, Mountain Man.
Hvorfor kaller du meg Mountain Man?
Det føles riktig.
Føles riktig.
Å, Joseph.
Jeg diger Joseph. Han har et godt hjerte. Virker som han vil jobbe.
Jeg tror han blir en stor fordel til laget.
Mountain Man, se.
Bam! Vi har vann.
-Fant du vannet? -Ja.
Etter fire timers med leting
har Joseph og Brendon endelig funnet en ferskvannskilde.
Men det er over to kilometer fra leiren.
Det betyr hver gang må de fylle på,
må de reise en times lang tur for å komme frem.
Klar til å dra?
Vi kaster bort dagen.
Den turen suger for vann.
Med bål, vann og ly på plass
begynner Alpha å lure på hvor deres nærmeste konkurrenter ligger.
-La oss dra. -La oss se.
Oss fire er et solid team. Men…
Det er ikke kun overlevelse i spillet. Du må tenke på de andre lagene også.
Vis dere.
Gjemmer de seg i buskene fordi de er redde?
Der, jeg ser to.
-Den traff deg rett i ansiktet. -Rett i ansiktet.
Sorry.
Aldri i livet.
-Er det noen på stranda? -Ja.
-Det må være to til. -Med mindre de blusset ut.
-Jeg ser dem. -Hvor er de?
Klokka 12 fra meg.
Står til?
-Det er Alfa. -Det er dem.
Helt sikkert.
-De har alle fire spillere. -Ingen har skutt nødbluss ennå.
Da ser de fremgangen vår og bålet vårt.
Tror jeg at vi kan overleve alle de andre?
Absolutt.
Men dette er et spill. Vi må få ut noen spillere herfra.
Jeg vil speide ut Bravo.
-Men vi må gjøre det smart. -Ja.
Jeg er ikke redd for å sette ting på hodet.
Vi må dra dit med litt mat som om vi nettopp kom fra McDonald's.
Ja.
Vi er Alpha.
Vi dominerer Alaska.
Vi må dra til Bravo.
La oss dra tilbake.
Jeg hører dem komme.
Det går sakte.
Hvordan gikk det?
Jeg tar meg god tid.
Men vi har mye vann.
-Jeg føler meg som en pisket hund. -Ja.
Tørst pisket hund.
Jeg vil først spørre om vi dro med en boks?
Det gjorde dere.
Jeg visste det.
Det var nok ved vannet da jeg tok ut alt for å fylle det opp.
Da henter vi den neste gang vi går dit.
-Jeg føler jeg vet hvor den er. -Jeg så den ikke.
Jeg ble helt utslått.
Jeg skal sove godt i natt.
Jeg er opprørt over boksen.
-Jeg skal si noe om det. -Ja.
Nå.
Sorry hvis jeg blir en drittsekk.
Ikke for å klage, men søren at du mistet en boks.
-Ja, det er… -Da er vi fire
-som drikker av én boks. -Den ligger der.
-Det tar tre til ti minutter… -Nede på den andre siden av åsen.
-La oss hente den. -Nei.
-Jeg drar ikke. -Jeg drar ikke.
Jeg er glad dere fant vann,
men pokker heller.
Pokker heller.
Ja.
-Noen ganger er det sånn. -Jeg vet det.
Ofre én ting for å få noe annet.
Jeg merker at kokken, Eric,
har kunnskapen til å være en leder, men jeg vet at
når du gjør ting og snakker på en hyggelig måte,
så blir det gjort mye mer enn hvis man roper og peker fingeren,
så jeg likte ikke det.
Han blir gretten.
Begynner å bli gretten.
Nå duger jeg ikke til noe.
-Ikke jeg heller. Jeg er ferdig. -Jeg er kokt.
Søren. Jeg mistet lommelykten igjen.
DAG 3 - REGN 08:40 - 4°C
Jeg tror i går var den kaldeste natten hittil.
Heldigvis er ikke noe inne vått.
Det har regnet hele tiden, og vært veldig kaldt.
Traff.
Ser ut som at kjøtt er på bordet igjen.
Vi koker det ned for å få så mye næring vi kan.
Så godt.
-Herregud. -Vi fikk et ekorn.
Vi fikk et ekorn.
DAG 4 - VIND 15:25 - 3.5ºC
Jeg så ikke for meg at vi kom til å kjempe for et bål i fire dager.
Kom igjen.
Jeg legger den til siden.
Ganske frustrert.
Teamet vårt snakker mye om hva vi burde gjøre,
uten å gjøre det for fullt.
Jeg synes det er veldig begrensende.
På andre siden av bukten leter Bravo Team etter skalldyr…
-Stor en der. -Den ser litt ekkel ut.
…som er rikelig, men risikable, på grunn av gift i vannet.
-Det smaker som en østers. -De er gode.
I mellomtiden nøyer Alpha Team seg med sjøsnegler…
Den er litt saftige.
…mens de venter på at Zachs buejakting skal lønne seg
med tryggere, landbasert protein.
Søren.
Jeg er bare sint på meg selv at jeg ikke har drept noen ekorn ennå.
Jeg vil ikke skuffe laget mitt. Det skremmer meg.
Jeg skal sjekke fellene på vei tilbake til leiren.
DAG 5 - REGN 11:24 - 5ºC
Hva lager du?
Vi trenger en skje.
Ja.
-Vi trenger bare protein. -Ja. Vi trenger protein.
Jeg trenger det nå.
Zach, den profesjonelle buejegeren.
Alt han snakker om er: "Jeg drepte ditten og datten hjemme,
og jeg er rå med pil og bue."
Han har vært på jakt…
Pokker heller.
…og har kommet tomhendt tilbake.
-Ja. -Jeg vil ha noe som ikke er planteliv.
Alle er sultne. Alle vil spise.
Så jeg skal på jakt i dag.
Som en fangstmann bruker jeg ikke pil og bue. Jeg liker ikke bueskyting.
Men jeg måtte ta ledelsen.
Her.
Greit.
-Hvordan ligger det an med fellene? -Bra.
Hvordan er bålet?
Bålet er bra.
Hvordan gikk jakten?
-Ja, kompis. -Se på det!
Jeg er sjokkert fordi han aldri har skutt et ekorn, iallfall ikke med en bue.
Han sa det til meg.
Ingenting kommer seg unna fangstmann Bayo.
Han var nok glad for at han drepte en før meg, men alle kan ha flaks,
og vi skal spise rødt kjøtt, så jeg er glad.
Bayo. Kom hit.
La meg smake.
Det ser godt ut.
-Se på det. -Vær så god, kompis.
Herregud.
Hvem er den ekte jegeren her?
Hvem er tøffingen?
Ikke du, kompis.
Fangstmann Bayo.
Pokker! Smaker som mørkt kjøtt fra en kylling.
-Smaker godt. -Det er så godt.
Takk, univers. Takk, Bayo.
DAG 6 - REGN 07:21 - 5ºC
Vi trenger en skje.
Greit, folkens.
Vil dere dra over til Bravo når det blir fjære?
Jeg er med.
-Så… -Snakker du til meg?
Vil du dra til Bravo?
Noen må holde et øye på bålet.
Ja, noen må bli.
-Ok. -Vet aldri.
Dere drar bort til Bravo og de har en som kryper bak rundt dere.
Så sier de: "Alle er her. La oss rane dem."
Vi må se leiren deres.
-Ja. -Jeg vil se hva som skjer.
Jeg vil gjerne tilnærme meg, siden de er på vår side,…
-Vennlig tilnærming? -Ja, gå inn dit med et vennlig smil.
Tror du de vil være snille mot oss?
Det er de!
Så langt har jeg latt tvilen min gå i Zachs favør.
Han har prøvd hardt, men sånn er spillet.
Du må starte spillet.
Det er på tide at jeg spiller på min måte.
Jeg liker tanken på en allianse.
Hvis de ser sterke ut vil jeg heller ha en allianse med dem.
Vi har ikke noen allierte på vår side for å hjelpe oss med noe, eller motsatt.
Og å ha en allianse er en måte å skaffe mer mat på
og for å holde ut lenger i denne konkurransen.
Å sove på bakken tar på kroppen.
Det føles så godt.
-Det føles som om vi jobber ræva av oss. -Og det er så vanskelig uten kalorier.
Vi trenger mat.
-Jeg kan hente vann. -Ok.
Vi har sju små krittøsterssopper til deg, Sammy.
-Virkelig? -Ja.
Hola.
-Hva skjer? -Hvordan går det?
Alpha Team klarer seg.
Så å være vennlig…
Neppe.
-Hva skjer, kompis? -Hva skjer?
-Har dere også samlet mat?
-Nei. -Vi har med noen gaver. Litt frokost.
-Virkelig? -Ekornhode og sopp.
-Fikk dere et ekorn? -Bayo gjorde.
Har dere vært…
Hvordan fikk du den?
-Det er fantastisk. -Pil og bue.
-Får jeg se? -Vi har to bueskyttere.
Det er sykt. Sjekk her.
-Tenkte: "La dem koke den." -Tusen takk.
De vet ikke hva slags sopp det er.
Jeg lot dem spise først i går, så spiste jeg i morges.
-Gått bra så langt? Kult. -Det er massevis av sopp.
-Hei, du er Julio? -Litt fett i hodet.
Nei, det er Bayo.
-Det blir flott. -Er det Bayo?
-Ja. -Min feil.
Herregud.
-Bare dere som kommer på besøk? -Ja.
-Ja, kom og se på kåken. -Velkommen.
Tar dere tingene våre?
Ja. Konfiskert.
Sånn er spillet.
Ja.
Yo, yo.
-Så hvor… -Han tok boksene og gryta.
Har dem. Konfiskert.
Konfiskert.
Kjære vene.
-Vi tar dem bare tilbake. -Vi er ferdige her.
Drake, kom hit. Bayo stjeler tingene våre.
-Drit og dra. -Du skal få.
-Jeg kommer. -Nå får du som fortjent.
Jeg ble tatt på senga. Det var ikke planen vår.
Din ***** idiot.
Tekst: Håkon Jordheim