Jag ska vinna.
Så är det.
Jag ska vinna.
Välkomna till Outlast.
Jag kanske tappar fingrarna, men att ge upp är det sista jag gör.
En överlevnadstävling som inte liknar nån annan.
Pengar får aldrig äventyra min moral och integritet.
Jag åker bara om de tvingar mig.
Jag svälter ihjäl här ute om jag måste.
Det finns bara en regel.
Man måste vara med i ett lag…
Jag har varit en varg som sökt sin flock.
…för att kunna vinna.
Jag tror tillräckligt på min egen förmåga för att spela rent spel.
Jag litar inte alls på honom.
Vi gör oss av med folk.
Vi försvårar för dem.
Vi får dem att avfyra nödraketen. Det är spelet jag vill spela.
Tar du våra grejer?
Jag konfiskerar dem.
Du kan inte ta dem. Då tar vi tillbaka dem.
Vi spelar spelet.
Om vi var hemma nu skulle du ha ringt en ambulans
och bönat om nåd.
-Kör! -Kom igen!
En miljon dollar står på spel.
-Kommer de att tävla med hedern i behåll… -Vi spelar rent spel.
-Jag är en hederlig man. -…eller…
Det finns inga regler. Allt kan gå åt helvete.
-…åker handskarna av? -Folk visar sitt sanna jag.
-Jag vill spela rent. -Samma här.
Ajöss, fuskare!
För att vinna…
Jag fryser jättemycket.
…och dela på prispengarna…
-Helvete. -Du fixar det, Em. Kämpa!
…måste det segrande laget jaga bäst…
Jag fick en!
-…överlista… -Herrejösses.
…och ha bäst strategi.
Kom igen!
Men framför allt
måste de…
Herregud!
…överleva.
16 DELTAGARE
ENDAST EN REGEL
MAN MÅSTE VARA MED I ETT LAG
FÖR ATT VINNA EN MILJON DOLLAR
Sexton deltagare har kommit till Alaska
för att delta i sitt livs överlevnadstävling.
Jag har varit i Alaska. Det kan vara brutalt.
Vädret kan ändras när som helst. Det finns rovdjur överallt.
Det är det vilda.
Jag har aldrig varit i Alaska.
Det här var ärligt talat första gången jag flög.
På väg mot tävlingsplatsen har deltagarna fått strikta instruktioner
att inte prata med varandra förrän spelet börjar.
Just nu kan vi bara mäta varandra med blicken
och försöka se vem som är starkast och svagast.
Man kollar in utrustningen och försöker uppskatta hur tuffa de är.
Man vet inte vart man ska. Jag vill inte visa mig svag,
men inombords skakar jag. Jag tänker: "Det här är tufft."
Alla för med sig nåt unikt till tävlingen.
Som yrkesjägare tillbringar jag 90 procent av tiden i bergen.
Jag vet inte hur det är med de andra, men jag tänker spela rent spel.
Vi bråkar inte såvida inte nån bråkar med oss.
Jag har varit på Everest. Jag har varit i Antarktis.
De expeditionerna som jag gör är extremt dyra.
Jag kommer att överleva här. Jag har varit hemlös.
Livet har varit hårt. Jag har fått bygga upp nåt från ingenting.
Jag tror att jag har färdigheterna och den mentala styrkan
för att klara mig längre än alla andra här.
I ett lag ser jag mig själv som en ledare. Nån som får saker gjorda.
Jag är en tillgång, och jag är pank som fan och behöver pengar.
Men just nu har spelet bara…
…börjat.
"Välkomna till Outlast, spelet med bara en regel.
Du måste vara med i ett lag för att kunna vinna.
Laget du börjar med måste inte vara laget du går i mål med.
Du kan byta när du vill.
Du kan kliva av när du vill genom att avfyra en nödraket.
Står du utan lag har du en dag på dig att försöka hitta ett annat.
Om du inte lyckas måste du avfyra en nödraket och lämna tävlingen.
Sista laget som är kvar vinner.
Vinnarlaget kommer att dela lika på prispengarna.
För er som håller i en yxa…"
Va?
Lägg av.
Okej.
Wow.
Männen tog sig till lådan först – för de är alfahannar.
Så är det alltid.
"För er som håller i en yxa –
ni ska välja ut ett lag, en person i taget."
Jag är supertaggad.
Att handplocka hela mitt lag är en stor grej.
Varför ska vi ta dig?
Jag heter Drake. Från West Texas. Jag är jägare, fiskare och byggare.
Okej.
-Vem vill… -Kan Texas-killen komma hit?
Visst.
Jag tänkte: "Jag vill ha han från Texas." Han såg ut som min typ av människa.
Jag kände samhörighet med honom och ville ha honom i laget.
Vem är du?
Tonia. Jag jobbar hårt, ger inte upp och är lätt att umgås med.
Jag är försvarsadvokat.
Jag vet när nån snackar skit, och jag vet inte om jag litar på henne.
Vad gör du?
Jag heter Brianna. Jag var militär i sex år. Fiske, bågjakt…
Och jag tänker: "Få in en jägare i laget." Jag prioriterar det – för jag jagar inte.
Kom hit.
Ja.
-Vem är du? -Brendon från Central Idaho.
Jag har varit jaktguide och yrkesjägare. Jag är pålitlig.
Kom.
Jag tittade på Brendon först för…
-Kul att träffas. -Han var tuff på båten.
Inga handskar, ingen mössa. Regnet piskade i ansiktet.
Han var genomblöt, men det rörde honom inte i ryggen.
Killen från Idaho, där jag kommer ifrån… Jag såg hans självförtroende.
Jag såg hans grymma cowboyhatt och jag tänkte: "Han kan det här."
Så det var den enda personen jag ville välja.
Herregud.
Så efter det hade jag ingen strategi.
Getskägget?
Jag heter Joe. Carencro, Louisiana.
Mekaniker och friluftsmänniska med ett stort hjärta.
Min arbetsmoral är nästan oöverträffad. Jag blir en tillgång för lagen.
Kuiu-jackan.
Jag heter Bayo.
Jag är yrkesjägare och trapper i Florida.
Kom hit.
Du ute på kanten.
Jag heter Sammy och har ägnat mig åt primitivt leverne i över tio år.
Kom hit.
-Kul att träffas. Drew. -Ja.
-Kepsen. -Hej, jag heter Meghan.
Jag är ingenjör och kan göra grejer, och har löjligt mycket positiv energi.
Kom hit med den positiva energin.
Vi blev just bästisar!
-Gula vantar. -Jag heter Tina.
Jag älskar att samla in mat och har fiskat sen jag var barn.
Kom hit.
Jag är modell och jag är här för att visa att vi inte är dumma och odugliga.
Du på kanten.
Hej, jag heter Tre. Jag lever i princip som nomad.
Jag är arborist, fiskare och jag är en riktig prepper.
Jag tar arboristen.
Vem väljer du sist?
Får vi den som är kvar?
Fan, just det.
-Vem vill han ta? -Nån som kan jobba.
Ja. Tack.
Tjejen i blå jacka.
Jag heter Emily. Jag har en utbildning i utomhuspedagogik
och kan identifiera över två dussin inhemska växter här.
Perfekt, kom hit.
Hej.
-Mössan. -Jag heter Joey.
Jag har jobbat i byggbranschen och har fiske- och överlevnadserfarenhet.
-Vår byggarbetare. -Så där ja.
Jajamän.
Jag tar nummer fyra.
Jag ser mig omkring och ser hur folk blir valda.
Helt plötsligt är det bara jag och en tant kvar och jag tänker:
"Vad fasen?"
Jag var elitidrottare. Jag är den killen där hemma.
Kom hit.
Ja!
Nu måste jag visa vad jag går för.
Jag är en liten kille med mycket kraft och mycket hjärta. Jag ska visa er.
-Jag är inte rädd att bli sist. -Kul att ha dig med. Kom.
-Jag kände det på mig. -Kom här.
-Tack. -En vinnare.
Jag vet vem jag är och det kommer alla snart att få reda på.
-Nu kör vi. -Drömlaget.
Deltagarna har delat upp sig i fyra lag.
Alpha.
ALPHALÄGRET
Bravo.
BRAVOLÄGRET
Charlie.
CHARLIELÄGRET
Och Delta.
DELTALÄGRET
-Är vi redo? -Ja.
-Jag är jätteredo. -Jag har varit redo sen jag kom hit.
-Jag hoppas ni vill ha pengarna. -Jajamän.
-Mot lägret. -Nu bygger vi det.
Det är bara ljust i några timmar till och lagen ger sig av till sina områden
för att hitta en lägerplats.
Jag tittade på vattnet och såg fiskmåsarna som satt och åt.
-Följ alltid fåglarna. -Det vet du.
Alpha och Bravo kommer att dela på samma strand
medan de andra två lagen, Charlie och Delta, är på andra sidan,
åtskilda av Alaskabuktens kalla, isiga vatten.
Varje strand skiljer sig i topografi och mikroklimat
och vad det för med sig beträffande vilda djur.
Kupreanof Island är känd för sina många björnar,
men den här viken, i synnerhet, är känd för sin stora vargstam.
Vi kanske kan ta oss över där.
För att kunna slå läger och överleva har lagen fått en väska med förnödenheter…
Ja. Nu kör vi.
…bestående av…
Då kör vi.
…en båge med åtta pilar…
-…en kniv… -Fin och vass.
-…ett tändstål… -Det duger.
…två presenningar, en ficklampa…
-Bra batterier? -Ja.
-…kikare… -Nåt att se med.
-…snöre… -Snöre.
-…en liten gryta… -Nu snackar vi.
-Det är bara två. -…två ullfiltar…
-Jösses. -…två burkar vatten…
Nej, inte den här.
…och en nödraket…
-Den här behövs inte. -Nej.
…om en deltagare väljer att lämna tävlingen.
-Så vi dyker i? -Med tidvattnet.
Bra plan.
Lag Alpha…
Vi försöker hitta ett platt ställe.
…måste komma överens om en plats för att börja bygga sitt läger.
Okej, hörni.
Här är vi.
Tidvattnet kommer. Vi får bestämma oss fort.
Ja.
Ön är ett alternativ. Den är platt, men vi kan vara fast där halva dagen.
Det är inte jättebra att sitta fast på en ö.
-Så… -Det är ett näs där borta.
Det finns ett näs, men det är täckt av vatten om en timme.
-Ja. -Så…
För riskabelt. Ja.
Vi sparar det till fisket. Bra stenar.
-Helt klart. -Precis.
-Vi kollar. -Då blir det land.
Jag är verkligen en A-människa.
Jag har alltid varit en ledare. Jag tar på mig ledarrollen i allt jag gör.
Jag brukade tävla i MMA.
Så jag är ganska tävlingsinriktad.
Där är middagen.
Precis där.
Vi kanske har tur.
Jag dödar en hjort innan vi är klara.
Jag kan rätt mycket om vildmarkslivet, men jakt är definitivt min starka sida.
När det kommer till kritan ska jag se till att mitt lag får äta.
Så där ja.
Akta benen och vristerna.
Vi ska bara hitta nåt platt.
Jag undrar om nån bor där.
Här är det ganska skyddat, men titta upp.
Vi får lite ljus om det blir nån sol.
Ja.
Inget är platt, så det är det här vi har.
Inte ditåt?
-Nej… -Trädet?
Nej, vi tar det här.
Okej.
Zach är definitivt en alfahane.
Jag tror att han ser sig själv som ledare för att han höll i yxan
och det har fastnat i hans huvud.
Nu ordnar vi ett vindskydd och en eld. Det är av största vikt.
Okej.
Zach fick välja alla i laget,
men bara för att du håller i yxan och fick välja först
betyder inte det att du är ledaren.
Här är yxan. Akta ryggen.
Men jag är villig att ge den så kallade lagledaren en chans.
Vad gör vi för vindskydd?
Jag tänkte mig två på en sida, som lutar mot nåt.
Vi kan ändra det sen.
Ja, kompis. Ser bra ut.
Det ser ut som Alphalägret.
På den södra delen av stranden,
åttahundra meter väster om Alpha, befinner sig Bravo.
Vi måste hitta ett bra, platt ställe.
Och medan solnedgången kommer allt närmare…
Solen går ner kl. 18.15 nuförtiden. Vi förlorar fem minuter dagsljus per dag.
-Fem minuter? -Ja.
…tror de sig ha hittat ett lämpligt ställe för lägret på en klint.
Det här ser rätt bra ut.
Här har vi nog det.
Jag vet inte. Vad tycker ni?
Det kan komma vatten.
-Vi kan börja här. -Gräv ut här och få bort det.
-Eller spara det som isolering. -Fint. Så var är ni ifrån?
-Texas. -Lägg av!
-Var då? -Ja.
Shiner, Texas. Där de brygger ölen.
-Jag är från West Texas, Midland. -Kul.
Att två Texas-killar kan ta hem det här och vinna är jättekul.
-Texas-killar? -Ja, Texas-killar. Ja, för fan.
Drew och jag blir nog vänner snabbt. Kanske för att vi är från Texas båda två.
Vi är starkast. Det är inte bara nåt jag säger.
Folk från Texas brukar vara lite råare, lite mer rättframma.
Det var nog därför vi klickade.
Folk från andra delstater förstår inte riktigt det.
-Vad tänker ni er för vindskydd? -Vindskydd?
Vi har lite dagsljus kvar.
Vi skulle kunna göra nåt enkelt ikväll. Vi kan utveckla det sen.
Vi kan ha en timmerstuga. Vi kan…
-A-frame? -A-frame-stuk.
Kanske inte idag.
Jag vill verkligen presentera
en mängd olika kunskaper och färdigheter som jag tillför
inom bushcraft och överlevnad.
Jag har studerat det här, gått kurser, jag har lett resor.
Jag har införlivat det i min karriär.
Vi kan göra en tipi.
Det enda som oroar mig med tipin är att vi inte har tillräckligt med plats.
Men att försöka att inte trampa nån på tårna
är nåt som jag nog blir bättre på – att bli mer bestämd.
I den här miljön är nog en wickiup det bästa vi kan åstadkomma.
Man kan ha eldstaden i mitten och röken går rakt upp och ut.
Okej. Jag är på.
Jag börjar hugga ved först.
Bra.
Jag är en mer reserverad kille.
Många av mina överlevnadserfarenheter har jag fått ensam.
Jag är inte van att vara i en grupp.
-Redo att släppa? -Ja.
Okej. Ett, två, tre.
Men det är upp till mig att anpassa mig.
Det här är perfekt.
-Fin tändpinne. -Det är inte så lätt.
I en överlevnadssituation, särskilt i en grupp,
är första dagen den jobbigaste. Det blir bättre. Vindskyddet blir bättre.
Vi kommer att ha ett skithus.
Ett skithus.
Gå under båda.
-Under båda? -Ja, gör fyra varv.
-Okej. -Nu tänkte du med snorren.
-Snorren? -Tänk med snorren, Jimmy.
Drew och Drake är grabbar.
Så de är lite mer impulsiva, eller till och med omogna.
"Det här är Sparta!"
Jag menar… De är grabbiga.
Oj, kramp i mellangården.
Gör det ont i kulorna?
Det är…
Det är lugnt.
-Jag tror jag spyr. -Jag tror jag spyr.
Men att hänga med ett grabbgäng är helt nytt för mig.
Ett, två, tre.
Okej. Drake, har du ett bra grepp?
-Det är bra här bak. -Jag flyttar den här. Håll.
Okej. Håll kvar.
Vilken vill vi ha där?
-Snyggt. -Jajamän.
-Ja, för fan. -Ja, broder.
Ja, för fan.
Jag sket precis ner mig.
Guld, alltså.
BRAVOLÄGRET
På andra sidan viken, i norr,
tror sig Lag Delta ha hittat en perfekt lägerplats.
Det här är fantastiskt.
Det luktar svamp överallt.
-Jag älskar dem. -Vackert.
Otroligt.
Jag har varit kock i tio år. Jag är bra på söka efter föda.
Det där är gula kantareller.
De är jättegoda.
Jag hade en gammaldags uppväxt i Mellanvästern.
Min morfar tog med oss ut i skogen. Vi spårade hjort.
Kolla in det där. Det där är en hjort.
Han lärde oss om olika svampar, olika växter man kan äta,
sånt man inte ska äta.
-Vi behöver plan mark. -Ja.
Det vore trevligt med en tipi.
Jag tror att jag kommer att axla ledarrollen.
Jag har inget emot att leda flocken.
Det här ser rätt bra ut.
Ja. Rätt platt, fint och öppet.
Fint och öppet.
-Men… -Bra skydd runt om.
Vi har hittat hem.
-Hem ljuva hem. -Hem ljuva hem.
-Då får vi väl ta och dra igång. -Jag gillar det.
Då ska vi se…
Lite mer till höger. Till höger.
Behöver du hjälp?
-Antagligen, tack. -Varsågod.
Jag förväntade mig inte att bli en ledare. Jag tänkte bara glida igenom.
-Tina. -Ja?
Kan du ta svampen innan nån trampar på den?
Ja.
Eric har tagit på sig ledarrollen. Jag har blivit som hans sidekick.
Här.
Blek taggsvamp.
-Blek taggsvamp. Lägg den med de andra. -Japp.
Jag ser mig inte som en ledare, så jag har inget emot att han är det.
Nu är det elden.
-Okej. -Vi har tillräckligt med torra grejer.
Okej.
De kommer att ta ut sig.
Ja.
Ja. Solen går ner.
Det får räcka. Vi har nog.
-Jag skulle ta trädet… -Vi kan hugga mer imorgon.
Ni kommer att trötta ut er.
Det här är det sista bra eldträdet.
Vi hittar säkert fler imorgon.
Eric försöker definitivt gå in i ledarrollen.
Jag följer dig.
Men jag är en ensamvarg. Jag har aldrig haft en chef.
Så jag är inte så bra på att göra som jag blir tillsagd.
Jag går upp här och ser om det inte finns nån ved.
Vill du göra det?
Ja, skit samma.
Ja.
Vi kan definitivt hamna i luven på varandra.
Jag vet inte vart vi är på väg.
DELTALÄGRET
CHARLIELÄGRET
Det känns som en lycklig familj.
Det är en lycklig familj.
På samma strand finns grannarna, Charlie…
Bra valt, Julio.
…som har valt att bygga sitt läger mycket högre upp.
-Där har vi nog den bästa platsen. -Ja, det här är helt klart bäst.
Ja.
Teamwork.
-Ingen har börjat bråka. Otroligt. -Nej.
Vi grälar inte.
Jag gillar att vi redan kommunicerar.
-Vi bollar idéer. -Ja.
-Det finns ingen ledare. Alla är det. -Instämmer.
Vi är inte 190 cm långa, kamouflageklädda alfakillar från West Texas.
Men alla har nåt att komma med.
-Fortsätt kommunicera. -Så vinner man.
Om nåt irriterar er pratar vi om det.
För om vi bara håller ihop och har positiv energi och ler…
Att le är som medicin.
Nu sätter vi igång. Om ni börjar samla in ved kan vi börja med vindskyddet.
Själva strukturen…
Jag ser en A-frame framför mig.
-Hemlockgran är bra… -A-frame är en bra idé.
Vi behöver gräva ut lite. Vi har en grävpinne.
Grenarna från granarna är bra att bygga upphöjda bäddar med.
Några sista idéer…
Jag kissar ofta, så tänk på det.
Är det här cederträ? Vad tror ni?
-Lukta. -Vi har bara fyra timmar på oss.
-Vi har ont om tid. -Då sätter vi igång.
Vindskyddsdags.
Här sover vi för det här är den plattaste delen.
Jag var i militären i sex år. Där har man en tydlig ledare.
Man har struktur.
-Var är ditt rep? -Va?
Så ni vill ha den precis här? Eller här?
Jag trodde att du hade kniven. Förlåt.
Det är uppenbart att det inte är så i Charlielägret.
Kan du ta en titt innan vi skär av snöret?
-Ja. -Okej.
Det här är bra.
Vi kan knyta den högre upp.
-Ja. -Vi viker bara den.
-Ja. -Just nu.
-Okej. -Tills vi gör nåt större.
Jag tar nog på mig ledarrollen,
även om jag inte har lika mycket livserfarenhet.
Jag la en pinne jämte dig.
-Kan du ta den, är du snäll? -Visst. Okej.
För utan ledare kommer vi aldrig att ta hem prispengarna.
-Ska vi använda snöret? -Ja. Vi drar bara ut det.
Vi vill nog ha det åt andra hållet.
Jag tror säkert
att Bri ser sig själv som ledaren och skulle vilja vara ledaren.
Den borde nog vara vänd hitåt, så istället för det här hållet…
Ja. Snöret ska gå runt den här.
-Okej. -Och sen…
Men om den är vänd åt det hållet
håller den nog bättre än om den är vänd åt det hållet det drar.
Hänger du med?
Nej.
För det är mycket detaljstyrning just nu.
-Var är yxan? -Jag har inte haft den.
Vi hittar den.
Vi försöker samla allt på en plats.
Om vi sätter ner nåt lägger vi det med resten av sakerna.
Men vi i Lag Charlie arbetar tillsammans och som en kommitté.
Hörni, vi börjar få ont om dagsljus.
-Hörde ni mig? Vi har tre timmar. -Vi fixar det.
Okej.
Nu gör vi upp en eld innan det blir mörkt.
Nattens intåg närmar sig snabbt och racet om att göra upp eld trappas upp.
Vi måste skaffa ved.
-Men den temperamentsfulla regnskogen… -Vi får vara snabba.
…är oväntat besvärlig.
Det här är bara så blött.
ALPHALÄGRET
Det torraste vi hittade är den här inte så torra pinnen.
DELTALÄGRET
Det här tar en stund.
Okej.
Grundläggande eldkunskap…
Vi har lite rök.
…räcker inte för att knäcka den här blöta nöten.
…ett ögonblick…
-Ska vi inte ha den här? -Ja, men röken går uppåt.
Jag är ledsen, Meghan, men när du flyttar den
kommer vinden att släcka elden.
Jag har gjort så en miljon gånger, men vill du ha den där?
-Gör så. -Vi testar ditt sätt.
ALPHALÄGRET
Vägg här.
Jag började dra stenar till eldstaden.
Tror ni att de andra lägren har eld?
Jag ser ingen rök.
Jag visste att det skulle bli tufft.
Okej.
Ser du det? Och jag har mer av den varan.
Alla jobbade med elden.
Tre jobbade med den ett tag.
Det tar ett tag, men vi fixar det.
Jag jobbade med den länge.
Vi klarar allt.
Men det var Bayo som fortsatte och fortsatte.
Han gav sig inte.
Ja.
Fortsätt.
-Jajamän! -Kom igen.
Nu kör vi!
Nu kör vi! Kolla in det där.
Det känns som…
-Hur bra som helst? -Ja, det känns hur bra som helst.
Så ska det låta!
Vilken vacker syn.
Medan Alpha firar att de är först med att ha gjort upp eld…
-Hos grannlaget Bravo… -Nåt luktar bränt.
Drews idé att använda en gryta som skydd mot vinden…
-Så där ja. -Ja. Nu är hon igång.
…fungerar.
-Ja. Vi har gjort upp en eld. -Schyst!
Bra jobbat.
Det är blött. Det är kallt och obarmhärtigt.
Men alla drar sitt strå till stacken.
Vi är grymma.
Så där ja.
På andra sidan viken kämpar fortfarande Lag Charlie och Delta.
CHARLIELÄGRET
Det funkar inte ens med hagel.
Fortsätt.
Den slocknar. Jäklar!
Jag fortsätter bara ge dig träspån.
Lag Deltas teknik att använda långa, tunna träspån
gör susen.
-Det var en bra idé. -Det var en fantastisk idé.
Dag ett, och jag måste säga att vårt lag är starkt.
Jag kan ha hamnat i ledarrollen och det är jag glad för.
Jag jobbade hårt med vindskyddet
och på att få igång elden. Vi är här för att vinna.
Skönt att se lite eld.
Vad fin den är.
När temperaturen sjunker och den kalla, fuktiga luften rullar in från viken
blir det ännu svårare att göra upp eld.
CHARLIELÄGRET
Jag vet. Man blir helt knäckt.
Ja.
Och Lag Charlie har ingen värmekälla som håller dem varma.
Det är kallt på marken, hörni.
CHARLIELÄGRET
Det här är väldigt obekvämt.
BRAVOLÄGRET
Det är så kallt.
Ja, det tär verkligen på en.
Jag vill nästan åka hem för jag fryser så mycket.
-Ta min vinterjacka, Emily. -Ja, värm dig.
Sätt dig vid elden.
Det oroar mig att Emily fryser så mycket att hon vill åka hem.
Nu tar vi och värmer dig en stund.
Tack, hörni. Jag är ledsen.
-Vi är ett lag. -Var inte ledsen.
-Vi gör grejer som ett lag. -Tack.
Jäklar.
Marken är kall.
Vi är i Alaska med en eld och ett vindskydd.
Vi har löst det mesta.
Jag är stolt över er.
ALPHALÄGRET
Det är en varg.
-Oj då. -Det är fler än en.
-Jag är orolig för björnar. "Da Bears". -"Da Bears".
CHARLIELÄGRET
Det är svinkallt. Jag fryser jättemycket.
Ja, hörni… Jag hoppas att vi lyckas göra upp en jäkla eld imorgon.
DAG 2, MOLNIGT 7.25, 9 °C
Första natten avklarad.
Första natten.
Ingen ville säga att de frös för de ville verka tuffa, men vi frös.
-Vi har mycket att göra idag. -Fixa ved.
Och jag ska fixa lite riktiga kalorier.
-Eld. -Jag är redo för lite ekorre.
-Mycket gosande i natt. -Lite gnäll.
Det gnälldes lite.
Min första natt i Charlielägret var minst sagt kall.
Vårt vindskydd stod i en vindtunnel i Alaskas vildmarker – utan eld.
-Ikväll prioriterar vi att göra upp eld. -Idag.
-Förlåt. Ja, idag ska vi ha en eld.
-Ja. -Nu kör vi.
Okej.
-Första natten är tuffast. -Det var så kallt igår natt.
Jag ska fixa allt takmaterial till vindskyddet.
Det är superviktigt idag.
Det känns som hemma på nolltid.
Jag vaknade och tittade på elden. Jag var tvungen att blåsa på den.
Första natten gick rätt bra. Det var många som frös.
Jag är lite nedkyld. Det är inte ens kallt än.
Det kommer bara att bli värre och värre.
Jag tappade nog ett av mina sex extrakilon i natt.
Där är en ekorre. Det är en ekorre precis där.
-Ska vi sätta ihop pilbågen? -Ja, det kan vi.
Jag väntar tills du är klar för jag har aldrig strängat en båge.
Vi är inne på dag två och
jag valde en bågskytt som presenterade sig som en bågskytt.
Ekorren springer omkring. Det är det enda jag tittar på.
-Vill du ta den? -Ja.
Kan vi fånga en ekorre med händerna?
Kan vi inte skjuta?
Jo, men det är svårt. Det är ett litet mål.
Hon snackade mycket om hur bra hon var på bågjakt.
Jag är så glad att du gör det. Jag har aldrig gjort det.
Hon visste inte hur man strängade den. Det vet inte jag heller,
men jag påstår inte att jag är bågskytt.
Okej, här är strängen.
-Du får göra det. -Okej.
Är det här ett armskydd?
-Ja. -Okej.
Jag kan inte sluta titta på elden. Jag har eld och ett vindskydd.
Det är inte fy skam.
Med eld och tak över huvudet säkrat
börjar Delta att fokusera på ett annat viktigt behov.
Jag skulle vara glad om vi hade vatten. Jätteglad.
Vattnet de fick har tagit slut och de behöver hitta färskvatten.
-Vi ska leta vatten. -Ni behöver nåt att bära det i.
-Behöver ni grytan? -Eller burken.
Ta grytan och burken.
Ja, ta burken.
Ska du hämta din handväska också?
-Jag är redo. -Kom igen.
Kom och kolla.
Titta där.
-Hjort. -En hane.
En stor.
Kolla vad färskt.
Vi kanske får vara tysta.
Djuret kommer att leda vägen, så… De håller sig nära färskvattnet.
Nu drar vi.
Ropa om jag går för långt. Jag tar minsta motståndets väg.
Jag hör nåt.
Jag hör det.
Ja. Så om vi fortsätter gå kommer vi att kunna fylla alla kärlen.
Jag blir varm igen.
Du lever för att svettas, du.
Jag är för het för den här världen.
Du är för het.
Killen är för het.
Min polare, bergsmannen.
Varför kallar du mig bergsmannen?
Det känns rätt.
Känns rätt.
Joseph…
Jag gillar verkligen Joseph.
Han är en godhjärtad grabb. Han vill jobba.
Han kommer att vara en stor tillgång för laget.
Bergsmannen, kolla.
Vi har hittat vatten.
-Hittade du vatten? -Ja.
Efter fyra timmars letande
har Joseph och Brendon äntligen hittat en vattenkälla.
Men den är över två kilometer från deras läger.
Så varje gång de behöver fylla på sitt förråd
måste de göra en timslång vandring får att komma dit.
Ska vi gå?
Det börjar bli mörkt.
Det är långt att gå för vatten.
När de grundläggande resurserna eld, vatten och tak över huvudet har säkrats
börjar Alpha fundera över var deras närmaste konkurrenter är.
-Okej. Då kör vi. -Vi kollar.
Vi fyra är ett bra team. Men…
Det handlar inte bara om överlevnad. Man måste tänka på de andra lagen också.
Visa er!
Gömmer de sig för att de är rädda?
Där. Jag ser två stycken.
-Du fick den rakt i ansiktet. -Rakt i fejan.
Det var mitt fel.
Du skojar.
-Är det nån på stranden? -Ja.
Det måste vara två till.
Såvida de inte avfyrade nödraketen.
-Jag ser dem. -Var är de?
Rakt framför mig.
Hur går det?
-Det är Alpha. -Det är de.
Helt klart.
Alla fyra är kvar.
Vi har inte sett nån nödraket än.
De vet att vi har det bra. De ser elden.
Tror jag att vi kan klara oss längre än alla andra här?
Definitivt.
Men det här är ett spel. Vi måste bli av med några spelare.
Jag vill hitta Bravo.
-Vi måste vara smarta. -Ja.
Jag är inte rädd för att röra om i grytan.
Vi måste gå dit med lite mat – som om vi just varit på McDonald's.
Ja.
Vi är Alpha.
Vi dominerar Alaska.
Vi måste över till Bravo.
Nu går vi hem.
Jag hör dem.
DELTALÄGRET
Jag masar mig fram.
Hur gick det?
Jag tar min tid.
Men vi har vatten.
-Jag är helt slut. -Ja.
Törstig och slut.
Först undrar jag om vi tog med oss burken?
Ja.
Jag visste det.
Den var nog vid vattnet när jag tog ut allt för att fylla det.
Om den är där tar vi den nästa gång.
-Jag är rätt säker på var den är. -Jag såg den inte.
Det där tog kål på mig, alltså.
Jag kommer att sova gott.
Jag är arg över burken.
-Jag tänker säga nåt. -Ja.
Nu.
Förlåt om jag är ett svin.
Inte för att vara sån, men ni tappade bort en burk.
-Då är vi fyra som ska dricka ur en burk. -Den är där.
-Det tar tre till tio minuter… -Den är på andra sidan kullen.
-Då hämtar vi den. -Nej.
-Inte jag. -Inte jag.
Jag är glad att ni hittade vatten,
men fan, alltså.
För fan.
Ja.
Ibland är det så.
Det vet jag.
Offra en sak för att få en annan.
Jag märker att kocken, min polare Eric…
Han vet hur man ska vara en ledare, men en sak vet jag…
Gör man saker på ett trevligt sätt och är trevlig mot folk,
då funkar det mycket bättre än att skrika och peka finger.
Så det där gillade jag inte.
Han är sur.
Han börjar bli sur.
Just nu pallar jag ingenting.
Detsamma. Jag är färdig.
Nej, jag är färdig.
Fan. Jag tappade bort ficklampan igen.
DAG 3, REGN 8.40, 4 °C
Igår var nog den kallaste natten.
Inget är blött här inne.
Det har regnat i princip hela tiden och det har varit jättekallt.
DELTALÄGRET
Fick honom.
Då har vi kött på bordet igen, grabbar.
Vi kokar ner den för att få fram näringen.
Så gott.
-Jösses. -Vi fick en ekorre.
Vi fick en ekorre.
DAG 4, BLÅSIGT 15.25, 4 ºC
CHARLIELÄGRET
Jag trodde inte att vi skulle kämpa med elden på den fjärde dagen.
Kom igen nu.
Vet du vad? Jag tänker ta en paus.
Rätt frustrerad.
Vårt lag pratar bara mycket om vad vi borde göra,
utan att riktigt ta tag i det. Det känns väldigt hämmande.
På andra sidan viken letar Lag Bravo efter skaldjur…
-Här är en stor. -Den är lite dålig.
Det finns många, men de är riskabla på grund av gifter i vattnet.
-Det smakar som ett ostron. -De är goda.
Under tiden nöjer sig Alpha med havssniglar…
Den är lite saftig.
…medan de väntar på att Zachs bågjakt äntligen ska ge dem
säkrare, landbaserat protein.
Jäklar.
Jag är arg för att jag inte har dödat några ekorrar än.
Jag vill inte svika mitt lag. Det skrämmer mig, ärligt talat.
Jag ska gå och kolla snarorna på vägen tillbaka till lägret.
DAG 5, REGN 11.24, 6 ºC
ALPHALÄGRET
Vad gör du?
Vi behöver en sked.
Ja.
-Vi behöver protein. -Ja. Vi behöver bra protein.
Jag behöver lite nu.
Zach, yrkesbågjägaren… Det enda han snackar om är:
"Jag dödade det här där hemma, och jag dödade det där,
och jag är grym med pil och båge." Och han har varit ute och jagat…
Jäklar.
…och han har kommit tillbaka tomhänt.
-Ja. -Jag vill ha nåt som inte är en växt.
Alla är hungriga. Alla vill äta.
Så jag ska ut och jaga idag.
Som trapper använder jag inte pilbåge. Bågskytte är inte min grej.
Men nåt behövde göras.
Här.
Okej.
-Går det bra med fällorna? -Japp.
Hur brinner det?
Det brinner bra.
Hur gick jakten?
-Jajamän. -Kolla!
Jag är chockad för
han hade aldrig skjutit en ekorre – än mindre med en pilbåge. Det sa han.
Inget undkommer Trapper Bayo.
Han var säkert glad att han hade dödat en före mig,
men alla kan ha tur,
och vi ska få äta rött kött och det är jag pepp på.
Bayo. Kom hit.
Jag får smaka det där.
Det där ser riktigt gott ut.
-Kolla. -Varsågod, kompis.
Herregud.
Vem är jägaren här?
Vem är grymmast?
Inte du, kompis.
Trapper Bayo.
Jäklar!
Det smakar som mörkt kycklingkött.
-Det smakar gott. -Jättegott.
Tack, universum. Tack, Bayo.
DAG 6, REGN 7.21, 6 ºC
ALPHALÄGRET
Vi behöver en sked.
Okej, hörni.
Ska vi gå över till Bravo när tidvattnet har blivit lägre?
Jag är på.
-Så… -Pratar du med mig?
Vill du gå över till Bravo?
Nån måste hålla ett öga på elden.
Ja, nån måste stanna.
-Okej. -Man vet aldrig.
Ni går över till Bravo och så har de en spejare som smyger upp bakom er.
De bara: "Alla är här. Nu tar vi och rånar dem."
Vi måste se deras läger.
-Ja. -Jag vill se vad som händer.
Jag vill gå och säga att eftersom vi är på samma sida…
Vara vänlig?
Ja. Gå dit och vara vänlig. Vara hjärtlig.
Du tror att de kommer att vara trevliga?
Det är de!
Hittills har jag gett Zach en chans.
Han har ansträngt sig,
men det är ett spel.
Man måste spela spelet.
Det är dags att spela på mitt sätt.
Jag gillar tanken på en allians.
Om de ser starka ut skulle jag hellre ha en allians med ett starkt lag.
Vi har ingen allierad på vår sida
som kan hjälpa oss med nåt, eller som vi kan hjälpa.
Och att ha en allians är ett sätt att få mer mat
och att kunna vara kvar längre i tävlingen.
BRAVOLÄGRET
Det är inte lätt att sova på marken.
Vad skönt det där var.
Det känns som vi jobbar arslet av oss.
Det är så tufft utan kalorier.
Vi behöver mat.
Jag ska fixa vatten.
Okej.
Vi har sju små öronmusslingar här åt dig, Sammy.
-Jaså? -Ja.
Tjena.
-Läget, killar? -Hur är det?
Det går bra för Lag Alpha. Så att vara vänlig…
Knappast.
-Läget, kompis? -Läget?
-Vad händer? -Hur är det? Har ni också fixat mat?
-Nej. -Vi kommer med gåvor.
Lite frukost.
-Seriöst? -Ekorrhuvud och svamp.
-Tog ni en ekorre? -Bayo tog en.
-Har ni… -Jäklar. Hur gick det till?
-Grymt. -Pil och båge.
Får jag se?
-Vi har två bågskyttar. -Det där är grymt. Kolla.
-Vi sa att de får koka det. -Tack.
Jag vet inte vad det är för svampar.
De fick äta dem igår, sen åt jag några i morse.
-De mår bra? Schyst. -Det finns massor av svampar.
-Är du Julio? -Det är lite fett på huvudet.
Nej, det är Bayo.
-Toppen. -Är det Bayo?
-Ja. -Förlåt.
Herregud.
-Är det bara ni som hälsar på? -Ja.
-Kolla in lyan. -Trevligt. Välkomna.
Tar du våra grejer?
Jag konfiskerar dem.
En del av spelet.
Japp.
Hallå där.
Så, var…
-Han tog burkarna och grytan. -Jag konfiskerade dem.
Konfiskerade.
Herregud.
-Du kan inte ta dem. Vi tar dem igen. -Vi är klara.
Drake. Kom hit, är du snäll. Bayo stjäl våra grejer.
-Ät skit. -Jag äter dig.
-Jag kommer. -Du ska få vad du förtjänar.
Jag blir helt överrumplad. Det var inte vår plan som ett lag.
Din ***** idiot.
Undertexter: Pauline Mengel