DAG 9 - KLARVÆR KL. 7.42 - 2 GRADER
Det er spillets åttende dag.
ALFA-LEIREN
Alfa-laget har allerede mistet en spiller, og en skade…
…har gjort at de risikerer å miste enda en spiller.
Jeg har skadet korsryggen.
Jeg visste at jeg skadet den da jeg falt på ryggen.
-Hjelp meg opp. -Har deg.
Ok.
-Sakte. -Å, ***.
De strammet seg så hardt.
Jeg visste ikke hvor ille det var.
Herregud, hvorfor?
Så snart jeg prøvde å reise meg, innså jeg at min største frykt var blitt virkelig.
Det blir bare strammere.
Jeg kjenner det. Jeg har krampe nedover den *** ryggen.
-Dette er ille. -Fy søren.
Det kommer fra en stor fyr som er proff kampsportutøver.
Han er vant til å bli sparket, slått, kastet og kvalt.
At han sier at han har store smerter og ikke kan røre seg,
er ganske ille.
Lenger nord er Bris tid for å bli med på et lag snart ute…
Vi må snakke fort. Hvis Bri må til Alfa, må hun få en sjanse til å komme seg dit.
…og skjebnen hennes ligger i Bravo-lagets hender.
Jeg er fast bestemt. Jeg vil ikke ha en femtemann. Jeg vet ikke hva dere mener.
Jeg har også bestemt meg.
Jeg trenger pengene, og å dele dem med en femtemann er for mye.
Men det virker som om hun har mye motivasjon og erfaring.
Hun tok initiativet og tok turen alene.
Det er beundringsverdig.
Vi er ganske bestemt på ikke å ha én til. Jeg snakker for alle.
Det er alltid vanskelig,
særlig når det gjelder en bra person som henne, men…
-Jo flere… -Vår dynamikk bygger på fire.
…jo større er sjansen for at den personen vil sinke laget.
-Ja. -Jeg er 100 % oppriktig.
Det er rettferdig. Alle må være ærlige.
Det var derfor jeg også ville si min mening.
Fra mitt perspektiv ville det vært fint å ha en jente til på laget.
Det sliter på meg…
Jeg føler meg i mindretall. Jeg er i mindretall på mange måter.
Emily, vi vil ikke ha en femte person nå.
Noen ganger føler jeg
at mine ideer blir lyttet til med et halvt øre og skjøvet til side.
Det som er bra, er at om Alfa tar henne,
kan vi besøke dem tre dager i uken så du kan henge med jenter.
Det er greit.
Men jeg håpet at de ville ombestemme seg.
Floen kommer.
Solen går ned. Det blir vanskelig å komme seg til Alfa.
-Kanskje de tar imot henne. -Håper det.
-For meg er det… -Men hvis ikke?
-Ja. -Hvis de ikke…
Jeg er så nervøs.
Hei, Bri?
15 DELTAGERE
BARE ÉN REGEL
MÅ VÆRE PÅ ET LAG…
…FOR Å VINNE ÉN MILLION DOLLAR
Du, Bri?
BRI TID TIL ELIMINERING
-Hei, jente. -Så…
Vi respekterer deg drithøyt. Jeg har likt deg fra dag én.
At du var på båten uten å si noe, ingenting.
-Jeg liker deg. -Takk.
Du er en verdifull spiller jeg gjerne skulle hatt med. Det vil alle.
Emily ville elsket å ha med en kvinne.
Ja.
Men som gruppe vil vi ikke endre lagets dynamikk.
-Vi gjør det bra med fire stykker. -Jeg forstår.
Rett før du kom hit sa vi at vi ikke ville ha en femte person.
Ikke jeg.
Jeg sa det ville vært fint å ha en annen jente på laget,
men ingen bryr seg om hva jeg mener.
Guttene på Bravo-laget var så sterkt imot å ha en femtemann på laget.
Emily presset på for at jeg skulle bli.
Men jeg visste at én persons mening ikke ville få meg med på laget.
-Siden sjøen flør, og dere sa… -Det er vrient å gå til Alfa ved høyvann.
Det blir slitsomt.
Skogen er vond å gå i.
-Ja. -Solen går ned.
Kan hun bli her i natt?
-Det er greit for meg. -Greit.
Gi henne en sjanse til å snakke med Alfa i morgen.
Ja. Du har gått langt. Vi gir deg mat og vann med glede.
-Takk. Jeg setter pris på det. -Ja.
Det var en lettelse å høre det.
Emily var veldig snill som nevnte en overnatting.
Jeg visste ikke om jeg hadde ly til å overleve natten.
-Takk. -Godt å ha deg her.
-Overnatting. -Jeg er spent.
Jeg vil gjerne overnatte.
Dette sikrer ikke posisjonen min i spillet,
for vi har bare 24 timer til å finne et nytt lag.
-Hvis du følger denne rundt… -Ok.
…ser du… Det er Alfa-leiren.
Klokken tikker, og jeg er nervøs for hva morgenen vil bringe.
Jeg er nervøs for at Alfa vil si at de har god dynamikk. "Beklager."
-Jeg tror de tar deg. -Jeg håper det.
Skulle ønske vi kunne beholde deg.
-Kan vi klemme? -Ja.
-Herregud. Virkelig. -Jeg er så glad vi ble kjent.
Det var et bluss.
Alfa skjøt opp et bluss.
-Ja. -Bluss! Der er det.
-Hvor? -Kom igjen, for pokker!
Rettferdighet!
-Joey, så du et bluss? -Ja. Jeg vet ikke hvorfra.
-Faen. -Der dro én.
-Det var et bluss. Jeg hørte det nettopp. -Det var fra Alfa.
Jeg vil se fyrverkeriet.
Hvem var det?
Jeg tror det var Alfa.
Et bluss fra Alfa?
Jeg tror hun skulle til Alfa.
Er det Bri?
Er det karma at hun ble avvist og måtte sende opp et bluss?
Ja. Namasté, kjære.
Hun gikk nok til Alfa. De er bare tre.
-Hun har 24 timer. -Til å finne et annet lag.
-Hvilken vei? -Denne. Jeg hørte det herfra.
Å, kjære vene.
Hvem var på Alfa?
Zach. Legene er her. De skal få deg ut herfra.
Ja.
Jeg skal hjelpe deg, men vi må få deg ut herfra.
-Ja vel. -Mottatt. Følg med.
Når noen tar et bevisst valg om å forlate laget, er det én ting.
Jeg har skuffet dere.
Men når avgjørelsen blir tvunget frem av en fysisk skade,
er det mye mer ødeleggende enn å kunne tenke at valget ditt er greit.
Helsen er viktigere enn spillet. Uten tvil.
Ta vare på kona og barna dine.
Ja, jeg skuffer dem også.
Jeg må si til kona at jeg var så lenge borte fra henne og barna
uten å ha noe igjen for det.
Jeg sviktet laget mitt
og gjorde noe uforsvarlig.
Det er vanskelig nok å overleve når alle er friske.
Det ville vært enda verre
om jeg ble der, og de måtte ta seg av meg.
Det blir veldig vanskelig med bare de to.
Men jeg har fortsatt tro på laget mitt, og jeg håper og ber om at de klarer det.
For en vri.
Det er den verste timingen. Jeg vil ikke bli et lag på to.
Så her er jeg.
Jeg skulle gå til Alfa og trygle dem om å ta imot meg.
Men så så vi et bluss fra Alfa-laget.
Nå er de bare to stykker.
Og ja, jeg tror det hjelper sjansene mine til å bli akseptert.
Men det betyr også at laget er svakt.
Og det er veldig skummelt.
Alt jeg vet, er at vi er nede på 14.
-Du sier at det er en sjanse! -Ja!
Kom igjen!
-Jøss. -De feirer der borte.
-Det må være Charlie. -Jøss. Kanskje de tror det er deg.
-Alfa-laget faller som fluer. -Ja.
-Jeg vet ikke om vi kan juble ennå. -Charlie jubler. De gjør det ikke så ille.
Det er rart å være så glad for en annens ulykke.
Det betyr krig.
Å høre alle juble fikk meg til å tenke
at andre kanskje ikke er her for å spille rettferdig.
Det er på tide å få dem til å angre på at de konkurrerer mot deg.
Det er på tide å ta frem hunden. Vi må spille aggressivt.
Det lener seg.
DELTA-LEIREN
Varsku!
-Tre deler. -Hva snakker du om?
Ja.
Klar? Det velter. Én, to, tre, la gå!
La oss dele det.
Få den rett under sprekken.
Kom igjen. Klar?
-Ja. -Du kan fly tilbake til leiren.
Fly tilbake til leiren.
Bryter gjennom alt.
Vi bruker energi på de større tømmerstokkene.
-Men vi tar bare to kutt? -To kutt, ja.
De kan brenne hele natten.
Det er din beste idé. Å skyve på treet i stedet for å hugge det opp.
Jeg er utslitt. Jeg tar ingen lurer hjemme.
Men her ute får jeg ikke nok næring til å fylle opp etter all aktiviteten.
Alle må ta det pokker så rolig.
-Ja. -Men du må ville det.
-Ja. -Jeg vil det.
Jeg vil. Familien min trenger det. Jeg plasserer ikke mamma på sykehjem.
-Nei. -Hva feiler det henne?
-Hun er dement i fase fem. -Dement?
-Det er grusomt. Så trist. -Ja.
Mamma har demens. Hun bor hos meg.
Det er en svekkende sykdom. Hun vil bare bli verre.
-Vet hun det fortsatt? -Hun er fortsatt klar over hva som skjer.
Når hun har øyeblikk
der hun innser hva hun går gjennom, bryter hun sammen og gråter.
-Forferdelig. -Det knuser hjertet mitt.
Min bekymring er at jeg ikke vil ha fysiske styrke
til å hjelpe henne når hun blir mindre mobil.
Da må jeg ansette noen til å komme hjem. Det er ikke billig.
Å vinne dette gir meg økonomisk mulighet til å ansette en hjemmehjelp.
Jeg lovet mamma det. Det skal jeg holde.
Hvordan har kokken det?
Han slapper av. Jeg tenker at jeg ikke skal…
-Ja. -…plage ham.
Jeg er ikke sint for at han vil ha tid for seg selv.
I går måtte jeg sette ned foten.
Jeg skal rulle den jævla stokken opp fra bunnen.
Han sa jeg ikke skulle gjøre det. "Jo", sa jeg.
Av og til må man.
Til å begynne med var det "Ja, det er sjefen."
Vi kan ignorere det, men det begynner å virke som om hver dag er et problem.
Da han fikk et lite anfall, sa jeg: "Jeg er en voksen mann. Jeg går."
Mountain Man er en bålmann. Han gjør dette hele tiden.
Han kom på ideen med å felle store tømmerstokker og dytte dem inn
i stedet for å kappe kubber hele dagen og legge på ved hele natten.
Lang historie kort, Mountain Man tok initiativ og fikk bålet i gang igjen.
Siden det ikke ble gjort på Erics måte, ødela han det med vilje.
"Hva", sa jeg.
Du trengte ikke å starte hele greia på nytt.
Du avbrøt meg, så jeg gjorde det.
-Du gjør det feil. -Uansett funker det.
-Jeg fikset det. -Gjorde du?
-Om jeg trengte hjelp, ville jeg spurt. -Har bålet dødd?
Hver dag er det noe nytt med ham.
Han får raserianfall.
La meg være når jeg gjør noe.
Du brenner kun kvist. De eksploderer i fjeset ditt, og du mister kullet.
-Kompis, ser du ikke hva du gjør? -Jeg sitter og ser på at du lar bålet dø.
Skaff oss ekorn. Var det ikke det du skulle?
Han oppfører seg som om han vet mye og vil tvinge gjennom sin mening.
Folk begynner å skjønne det.
Du er over alt. Bare slapp av.
Enig.
DELTA-LEIREN
CHARLIE-LEIREN
Vi finner oss snart til rette her.
Vi har forbedret dørene.
Vi har et stort bål.
Jeg håper det blir varmere i natt enn det var i går.
Vi bruker den på den siden…
-Ok. -…slik vi bestemte.
Jeg vet at vi fikk en overraskelse da hun dro.
At Bri dro var naturlig gitt alderen hennes.
Men vi tre bestemte oss
og forpliktet oss til å komme gjennom dette sammen.
Vet du hva? Vi er nok de svakest akkurat nå.
Det føles sånn.
Ja, men det er greit.
Vi fortsetter.
Jeg klarer å opprettholde en positiv holdning pga. erfaring.
-Vi er eksperter på det. -Ja.
-Vi er positive folk! -Og nå…
Jeg har gjennomført De syv toppene, den høyeste toppen på hvert kontinent.
Og jeg skal si deg at det smitter når du har en negativ person på laget.
Det vil drepe en ekspedisjon.
Hvis man er positiv, kommer man seg gjennom tøffe tider som et lag.
Vi har gode holdninger, og vi fortsetter.
BRAVO-LEIREN
Middagen er servert.
Det er så mange krabber, dere.
-Ja. -Spis med oss.
Bravos selskap er et friskt pust.
-Jeg har bodd i Alaska i tre år. -Her omkring?
-Bra. -Det var kult.
-Virkelig? -Måten du går…
-Tretti dager uten sol? -Ja.
-Jeg nyter selskapet ditt. -Jeg nyter ditt også.
I en sånn situasjon, når alle lider sammen,
er vennskap veldig viktig for å kunne bli i spillet.
-Jeg liker opplegget deres. -Jaså?
-Virkelig. -Det kalles en wigwam.
-Hvem skal jeg ligge inntil? -Gryten.
Jeg er god til å kose. Jeg ligger i skje.
-Jeg koser. -Jeg liker å ligge mellom to skjeer.
Jeg, du og Sammy kan kose oss om vi har to tepper.
Jeg er med. Det kalles en trekant.
Meget anbefalt.
Jeg visste at de ikke ville ha en femtemann.
Men nå som jeg har foten i døren, må jeg få dem til å ombestemme seg.
Sånn. Kom igjen.
God dag i dag.
Vi sees i morgen. Bravo-laget ut.
Det er en klar natt over Kupreanoføya.
Uten et isolerende skydekke til å stenge inne dagens varme
begynner temperaturen å synke raskt.
Kombinert med pålandsvind
er dette den første natten med kuldegrader.
-Det blåser som faen. -Det går bra…
Vi omorganiserer og rehabiliterer hytta,
for den er for stor med bare to stykker igjen.
Men bivuakken er mye, mye bedre.
Det føles mye bedre. Det er ikke like kaldt.
Herregud. Så du det?
Vi har et teppe hver.
Teppet er bra. Jeg liker teppet.
Nordsiden på andre siden av bukten får den verste vinden.
Den kommer fra sør og samler opp fuktighet over vannet.
Det senker temperaturen ytterligere fem grader for alt som ligger i dens vei…
Det blåser i kveld.
Og det er kaldt.
…inkludert Charlie- og Delta-leirene.
Ikke én ting.
Leiren deres er ikke så fin som vår. Nå sliter de.
Alle leirene sliter nå om de ikke er like fine som denne.
CHARLIE-LEIREN
Dere, kom igjen. Vi varmer opp med positivitet.
-Ett minutt med dansefest! -Fest!
Her.
Jeg hater discolys.
-Dansefest -Ingenting er som…
-Ja. -Ja.
-Der er den. -Ta den.
Du må røre på den.
Dansefest
-Der er den. -Ja.
Ett minutt med kalorier.
DAG 9 - OVERSKYET KL. 2.21 - 8 KULDEGRADER
CHARLIE-LEIREN
Det er så kaldt ute.
Det er for mye rom å varme opp. Bålet vil ikke vare hele natten.
Charlie-leirens spisse tak har latt vinden slukke bålet
sammen med håpet om å få det i gang igjen.
Herregud. Ja, nei. Jeg har så vondt i føttene.
Dette gjør dem farlig sårbare for kulden.
Julio lider.
Krampene hans har bredt seg fra bena til ryggen og magen.
Og han har det så vondt.
Jeg er tøff, men kroppen skriker til meg.
Ja. Dette er sprøtt.
Jeg vet ikke hvordan de andre lagene gjør det.
DAG 9 - SKYFRITT KL. 7.42 - 3 KULDEGRADER
Det har jeg ikke opplevd før.
CHARLIE-LEIREN
Og jeg håper at jeg ikke får oppleve det igjen.
At Bri dro så vi mistet et ekstra par hender, var et slag for laget.
Mat, ild, ved, kroppsvarme. De tingene er så kritiske.
Hvis én av dem mangler, kollapser hele systemet.
Og det var nettopp det som skjedde i natt.
Det er brutalt.
-Å ha begrenset med klær, utstyr, verktøy. -Ja.
Ja, det er en annen form for overlevelse.
Jeg vet ikke engang hva… Jeg lurte på hvordan forfrysning føltes.
Jeg har begynte å lure på tre av tærne mine.
Før holdt jeg ut med de krampene, og de forsvant.
I natt forsvant de ikke.
Men jeg er født og oppvokst i Brooklyn.
Jeg er forsvarsadvokat.
Jeg er en tøffing. Boksing hos Gleason's og under Brooklyn Bridge har lært meg
at du kan ta slag etter slag og reise deg.
Jeg skal jobbe og reise meg til siste skudd.
Vi må være kreative for å varme opp alt dette.
Jeg vet ikke.
Julio utkjemper to slag samtidig.
Hvis han skulle dra, særlig på dette stadiet,
vil det lamme Charlie.
Det vil lamme Charlie. Det blir spikeren i kisten.
Skulle gjerne satt meg ned. Virkelig sittet.
Men jeg kan ikke la det skje.
Jeg er her for å skape et bedre liv for meg og familien min.
Jeg har en fantastisk kone og to fantastiske barn.
Jeg tenker på dem hver dag.
Disse pengene ville forandret så mye.
Det er så mye på skuldrene mine nå.
Dette var et litt rart, siste forsøk, jeg vet ikke, på å treffe noe.
Det er ikke noe annet valg.
Jeg gjør hva som helst for å holde laget sterkt.
Dette har vært vanskelig.
Det er det fysiske ved det som jeg begynner å…
Jeg skader meg selv.
Ja.
Dette lærer deg en ny form for takknemlighet.
Ja.
CHARLIE-LEIREN
BRAVO-LEIREN
Brr.
BRI TID TIL ELIMINERING
Solen.
Den gir litt D-vitamin.
-Det var kaldt i natt. -Jeg var kjempekald i natt.
-Ja. Tærne mine er helt numne. -Ja. Den vinden.
Den vinden var sinnssyk.
Vi hadde en hyggelig prat med naboen i går.
Jeg vet det.
-Vi likte det. -Fin overnatting.
Ja.
Vi hadde overnattingsfest.
Det var fantastisk å ha en annen kvinne i nærheten.
Jeg vokste opp med tre søstre.
Og det var flott å ha den feminine energien i bivuakken.
Jeg merket at dynamikken endret seg litt.
-Kan jeg snakke med deg? -Ja.
Hun skal spørre de to på Alfa-laget om å få bli med dem.
Jeg håper hun ikke mislykkes.
-Etter å ha tilbrakt natten med Bri… -Ja.
…blitt kjent med henne,
og ha sovet på det og tenkt på det,
har jeg ombestemt meg.
-Hun passer inn. Jeg liker henne. -Jeg også.
Hvis hun går dit, gjør det deres lag sterkere.
Jeg tenkte det samme.
Bri er en altfor verdifull ressurs å overlate til Alfa.
Hun er ung, atletisk… Hun var maskingeværskytter i militæret.
Jeg kom godt overens med henne.
-Så jeg revurderer ting. -Kult.
Du ville ha en jente på laget.
Så jeg ville høre hva du tenker.
Takk. Jeg håper at dette ikke bare er en drøm.
-Ja. -Flott.
Jeg har ikke snakket med karene ennå. Jeg skal spørre dem.
Sier de nei, godtar jeg det.
Ja. Jeg også.
Jeg er så glad. Det er så kult at det faktisk kan skje,
at hun kan bli hos oss.
-Bri, et øyeblikk for å snakke med gutta? -Ja. Absolutt.
Etter å ha tilbrakt natten med Bri og tenkt over ting,
har jeg ombestemt meg. Jeg vet ikke hva dere mener.
Om en femtemann?
Ja.
Vi har det bra og har en solid gruppedynamikk.
Men å ta inn en ny person på laget vil endre ting og rote det til.
Jeg var så imot en femte person til jeg møtte henne.
Først tenkte jeg "jippi, en jente til".
Men hun har blomstret alene.
-Det hadde vært en bra person å ha. -Ja.
Hun beviste det ved å gå åtte kilometer i går.
Gud forby at én av oss må dra hjem til slutt. Vi kan bli bare fire eller tre.
Ok. Nå gjør du meg mottagelig.
-Hun kan samle mat og jobbe. -Ja.
Nettopp. Jeg skjønner pengegreia. Den er viktig for oss to.
Jeg tenkte på det i går kveld.
Men etter det blusset er Alfa bare to. Drar hun dit, gjør hun deres lag sterkere.
-Hun får dem til å bli lenger. -Nettopp.
Om én på Alfa gir seg i dag…
-Er de ferdige. -Da får vi tingene deres.
Vi tar alt.
Det er greit for meg. En femtemann er greit.
Vi gjør det.
Ja.
-Hei, Bri! -Bri!
-Hallo. -Hallo.
-Hei. -Hva tenker du om å bli vår femtemann?
Gjerne.
-Ja! -Ja!
-Kan jeg det? -Ja.
Virkelig? Takk.
Bravo-laget nå, kjære.
Da Bravo-laget sa at de hadde ombestemt seg,
ble jeg umåtelig lettet.
-Takk. -Vi liker deg etter i går kveld.
-Samme her. -La oss vinne.
La oss gjøre det, folkens.
Visst pokker.
Jeg er så glad.
Jeg vet ikke hvorfor de ombestemte seg.
Har du vært hos Delta også?
Ja. Jeg var der for flere dager siden.
-Hvordan ser det laget ut? -Ganske bra.
Fy fader.
Jeg tror at mine evner, kunnskap og erfaring kan bli nødvendige
for at Bravo skal vinne.
Vi er i bedre form enn hele det laget. Vi er de yngste.
-Vi er de mest atletiske. -Vi er det kjekkeste laget.
Virkelig.
Ja, Bravo!
BRAVO-LEIREN
ALFA-LEIREN
I natt våknet jeg mange ganger av at jeg frøs på føttene.
Jeg trodde jeg var våt på tærne.
Jeg sluttet knapt å skjelve.
-Jeg kunne ikke det. -Ja. Det var fryktelig.
Siden Zach måtte sende opp et bluss, er Tre og jeg et lag med bare to, og…
METALLARBEIDER - OREGON
Det har vært tøft.
Jeg våknet i bekmørke og var iskald. Jeg måtte bevege meg.
Nå er Tre og jeg de absolutt svakeste på spillebrettet.
Så snart jeg passerte teltet og gikk for å kappe ved,
kom det et sterkt vindkast.
Det er mye ekstraarbeid og ekstra kaldt fordi hytta er for stor.
Jeg måtte hente veden, dukke ned bak teltet
og kløyve den her for ikke å brekke nakken.
Det beste er at jeg har en fantastisk partner og masse vann.
Jeg liker forbedringene så langt. De kunne vært bedre.
Tre har det samme tigerhjertet som meg.
Det er veldig rart, for jeg stoler ikke på noen, men…
Jeg stoler på ham. Til siste slutt.
Hvordan er vindskjermingen?
Veldig bra.
Det er mye mindre vind inne.
Tonia er ikke den sterkeste, men tro det eller ei, jeg ville ha valgt henne
til mitt lag om jeg hadde hatt øksen.
Hun kom ut og sa: "Jeg har et sterkt hjerte, gjør mitt beste og gir ikke opp."
Og hva mer kan man be om her ute?
Så snart jeg er ferdig med disse ekornsnarene og sånt,
kan du gå omkring hvis du vil.
Perfekt. Jeg skal se etter en sjøstjerne til deg.
Jeg vil elske deg for alltid.
Tonia er ikke moren min. men det føles sånn,
for hun er så omsorgsfull og oppmerksom.
Du må blokkere alt annet så de må komme inn fra forsiden.
Når den kommer, utløser den fellen.
Det hadde vært fint å vite
hva Bravo tenker.
Da Zach sendte opp blusset, forventet Tre og jeg
at Bravo ville komme og se til oss, for vi skal visstnok ha en allianse.
Men vi hører ingenting. Vi ser ingenting.
De trenger ikke oss som alliert lenger siden de er fire og vi er to.
Vi sees snart, kompis.
Jeg har en følelse av at mange vil se på oss som byttedyr, men…
Jeg er som en ulv.
Vi skal overraske mange.
ALFA-LEIREN
CHARLIE-LEIREN
Mens Joey samler grener
har Meghan valgt å få en medisinsk vurdering.
Så lenge hun gir avkall på behandling, får hun bli i spillet.
-Hei, Meghan. -Hei.
Jeg forstår at du ba om lege.
Ja, takk. Jeg har problemer.
Beklager at jeg gråter, men jeg er utslitt.
De siste syv, åtte nettene
har jeg sovet veldig lite.
Jeg kjenner kroppen min. Jeg går raskt ned i vekt.
Vi har nok fått 250 kalorier de siste åtte dagene.
Jeg blir ikke varm.
Problemet er at kroppen ikke produserer varme.
Jeg er så kald om natten. Det er brutalt.
Det som bekymret meg i går kveld, er at jeg har forfrosset disse fingrene.
Jeg gjorde det i Antarktis da jeg klatret Mt. Vinson.
Jeg har ikke hatt problemer med det siden da.
Men disse fingrene begynte å gjøre vondt og banke.
Det sier meg at det blir utløst. Jeg er bekymret.
Jeg har vært gjennom orkan på Aconcagua.
Jeg har besteget Denali i Alaska.
To måneder på Everest. Jeg har vært i Antarktis.
Men på ekspedisjonene jeg har vært på, har jeg vært godt utstyrt.
Jeg fikk være i et trygt telt i en sovepose ment for 40 kuldegrader.
Jeg fikk varm mat.
Jeg fikk sove og la kroppen komme seg.
Hva er det viktigste vi kan ta oss av?
Helsen min og om jeg kan fortsette eller ikke.
Jeg antar at kroppen min sier at jeg ikke burde det.
-Allison til Dan. Dan, mottar du? -Ja, over.
North Shore lege til Charlie.
Beklager. Jeg må gripe inn her.
Hva skjer?
RETT FØR
Natten i går var annerledes enn de andre. Det var den absolutt kaldeste.
Vi ble ikke varme.
Meghan slet veldig.
Og så, selvfølgelig, sammen med…
-Julio, skal jeg få tak i lege? -Nei.
-Allison til Dan. Dan, mottar du? -Ja, over.
-Sender du Kenya til intervjuet, takk? -Ja. Selvsagt.
Beklager, jeg må gripe inn.
Julio har krampe.
-Julio. -Vi trenger transport.
Svarer.
Julio er nede. Ja, Julio er nede.
CHARLIE-LEIREN
DELTA-LEIREN
Å rense ekorn minner meg om hjemme.
-Skulle ønske vi hadde like store ekorn. -Vi hadde reveekorn. Du trenger bare to.
-Bare to. -Har du tid til én til?
Ja, vi har nok dagslys.
Jeg tror de begynner å bli smarte.
-Sitter der. "Hvorfor skriver ikke Ed?" -Ja. "Hvor ble det av Fred?"
Jeg jobber med å knytte bånd med alle.
-Takk for at du renset dem. -Jeg liker å gjøre sånt.
Så blir jeg ikke liggende å gå fra vettet.
Jeg kan irritere folk fordi jeg er krevende.
Og når presset er stort, tar jeg kontroll.
Sånn er livet… Kjøkkenlivet.
Sånn er jeg. Jeg prøver ikke å være slem, bare å holde ut og vinne denne kampen.
For vi skal være med lenge.
Jeg prøver å holde laget sunt og utørst og det der.
Jeg har bestemt meg for å samle sjøvann og lage havsalt.
Du ser at det er ganske skittent her nede.
Jeg vil ikke ha skittent salt,
så vi skal sile det.
Jeg har ingen hyssing, så jeg tok en rot og ofret én av ulltrøyene mine.
Vi får antageligvis et sted mellom 6 og 15 gram salt.
Med min biologibakgrunn og forståelse for mat og helse
vet jeg at salt er liv. Uten det har jeg… Musklene mine har vært stramme.
La det fosskoke først,
og deretter koke sakte ned til det er litt fuktighet igjen
så det ikke krystalliserer seg og setter seg fast. Voilà, havsalt.
Nå kan jeg lage mat og holde laget fornøyd.
Dette vil hjelpe musklene.
Vi får i oss elektrolytter, og dette vil ikke smake så kjedelig.
-Krydder. -Får frem smakene.
-Jeg liker litt krydder. -Ja.
Eric krangler med alle på laget, men én ting kan jeg si om kokken.
Han er flink til å sørge for at laget har det bra,
og at vi får mat.
Jeg svetter og trenger salt.
Det er nok til å gi oss litt… Holde oss friske.
-Ja. -Ja.
DELTA-LEIREN
CHARLIE-LEIREN
I Charlie-leiren har Julios kramper avtatt
slik at han unngår medisinsk evakuering.
Det ville diskvalifisert ham.
Det som vanligvis skjer om natten, skjedde nå.
Det var i ryggen.
Det var i magen også. Det har jeg ikke opplevd før.
Det overrasket meg.
Hvis du skal vurdere ubehaget på en skala fra null til ti,
der null er ingen smerte og ti er den verste?
Ja, det blir 20.
Jeg tåler smerte, men dette er sprøtt.
-Vet du hvor mye vann du har drukket? -Kanskje en halv liter til sammen.
Vi har fått i oss 250 kalorier på syv og en halv dag.
Uten riktig næring og elektrolytter har Julios evne til å bekjempe
dehydrering med kun vann blitt kraftig redusert.
Det ser ut til å utvikle seg.
Jeg frykter at de krampene vil fortsette å bli verre.
For å gjøre vondt verre forårsaker kulden mer krampe
når kroppen prøver å bli varm ved å skjelve.
Akkurat nå ser jeg ingen grunn til en umiddelbar evakuering.
-Nei. -Du bestemmer selv om du vil gi deg.
Greit.
-Julio, holder du ut? -Jeg har tenkt nøye over det.
Dette er bare oppriktig.
Jeg er klar for å sende opp det blusset pga. det som skjer med meg fysisk.
Jøss.
-Det er greit. -Du vet…
Faen. Kroppen min bryter sammen. Jeg vil fortsette. Jeg vil…
-Jeg også. -Jeg vil at vi skal snu dette.
Men jeg tror ikke at kroppen min klarer det.
Jeg hadde aldri forestilt meg
å måtte dra så tidlig.
Søren, kompis.
Fy fader.
Først dro Bri, så Julio, så Meghan.
Og alt dette skjedde på 24 timer.
Det er demoraliserende.
Det jeg har lært i 40-årene, er når man skal gi slipp på ting
fordi det skader kroppen din.
Noen ganger er det sterkeste og modigste å vite
når man skal si stopp.
Dette er ikke å gi seg.
Jeg prøver bare å redde meg selv
fra permanente skader.
-Og Joey… -Vi vil ikke forlate deg.
Vi vil ikke etterlate deg i en vanskelig posisjon.
Ikke gråt.
Nå vet jeg ikke hva som skjer.
Å se hvordan laget gikk i oppløsning var som å se dekkene falle av en bil.
Du balanserer på tre dekk, men så punger de to andre dekkene.
Nå er jeg det dekket som falt av, som bare ruller av gårde.
Jeg er lei for at jeg ikke kan fortsette.
Å nei.
Tenk at jeg er den siste igjen på Charlie.
BRAVO-LEIREN
Charlie skal sende opp et bluss.
-Jeg så at det var folk der ute. -Ja.
-De er fordelt jevnt også. -De kommer til å skyte opp blusset.
Brooklyn er tøft.
Folk er hardføre og tøffe.
Jeg har med meg hele det tøffe Brooklyn og har brukt det,
men Alaska er et beist. Alaska er annerledes.
Forbløffende vakker med en brutal evne
til å minne deg om at du er så liten.
Meghan sa: "Jeg har klatret mange av verdens fjell, så det går bra.
Jeg har hus og penger. Dette er bare én ting til."
Julio er i samme båt. Han sa at han ikke trengte pengene.
Men jeg har kjempet så lenge, og jeg har så mye mer å gi.
Derfor er jeg her. For å vinne.
-Der er de! Det er to! -Herregud.
Det er to!
Pokker!
Mener du det? Ikke feir. De kan være skadet.
Et bluss.
-Bluss. -Bluss.
Bluss!
-Ja! Et bluss. -Vi har fortsatt mat!
De gir seg, men vi spiser fremdeles.
Ja, stormen i går kveld… Den var episk.
Ja, hevn, kjerringer. Dere skulle ikke ha jublet i går. Se på dere nå.
Jeg vet ikke hvem som er på de andre lagene. Jeg er forvirret.
Jeg må bare sitte og vente
på å finne ut hva som foregår, for det vil jeg vite.
Det er Meghan.
BRAVO-LEIREN
-Og Julio. -De faller som fluer.
Hva sa jeg?
-Ja. -Hva sa jeg?
-Jøss. -Du sa det.
Bekreftelsen jeg får av å se blussene fra Charlie, er vill.
Det var riktig avgjørelse å forlate Charlie-laget.
-Herregud. -Charlie-leiren er ferdig.
-Charlie Camp er ferdig. -Ja.
Joey går nok til Delta for å se om han kommer seg inn.
-Jøss. -Jeg håper på nok et bluss.
De drar sin vei.
Joey vil ikke klare å gå hele veien rundt bukten.
Han vil gå til Delta.
Men jeg vet ikke hvilke ferdigheter han har
å tilføre laget utover det de allerede har.
Det jeg så fra ham,
var å kløyve ved og spikke pinner.
Utenom det vet jeg ikke hvilke ferdigheter han har.
-Ha det. -Visst pokker.
Jeg føler meg så bekreftet.
-Bra jobbet. -Du gjorde det rette.
Du verden.
Charlie-laget kollapset, og Joey har 24 timer på å finne et annet lag,
ellers blir han tvunget til å sende opp et bluss.
Tiden går.
Og de pengene. Jeg har ikke lyst på dem.
Jeg trenger dem. Jeg skal gjøre alt for å vinne.
Ohoi!
-Hallo. Vi har besøk. -Vi har besøk, dere.
Tekst: Linda Hansen