ZIUA 8 - SENIN 3:40 PM - 2,2°C
E ziua a opta a jocului.
TABĂRA ALFA ZACH, TONIA, TRE
Echipa Alfa având un jucător în minus,
o accidentare…
a pus Echipa Alfa în pericol de a pierde alt coechipier.
M-am rănit foarte grav la spate.
Când am căzut pe spate, am știut că m-am rănit.
- Ajută-mă! - Da.
Bine.
- Încet! - La naiba!
Mă strânge așa de rău!
Numai că n-am știut cât era de grav.
Doamne! De ce?
De cum am încercat să mă ridic,
am văzut că cele mai mari temeri ale mele se adevereau.
Mă strânge tot mai mult.
Simt cum mă strânge. Simt spasmele pe spate.
E nasol.
Doamne!
Totuși, e un tip mare, care e luptător profesionist
și e obișnuit să fie lovit, împins, scăpat, sugrumat.
Când spune că suferă îngrozitor și că nu se poate mișca,
știi că e al naibii de rău.
Pe țărm, timpul lui Bri ca să intre în altă echipă se scurge…
Trebuie să vorbim repede. Dacă Bri trebuie să meargă la Alfa,
îi dăm o șansă să ajungă.
…iar soarta ei e în mâinile echipei Bravo.
Sunt convins, n-o să mint.
Nu vreau al cincilea om. Nu știu ce credeți.
Și eu sunt convins. Eu…
Eu am nevoie de bani
și e prea mult să-i împart la cinci.
Dar pare că are multă motivație, multă experiență.
A avut inițiativa să facă drumul singură.
- E admirabil. - Adică…
Am stabilit că nu luăm al cincilea om.
Vorbesc pentru toți.
E mereu greu,
mai ales când e vorba de un om bun ca ea, dar…
- Dacă suntem mai mulți… - Ne-am obișnuit așa.
…crește riscul ca persoana aia să fie un obstacol pentru echipă.
- Da. - Deci sunt sincer acum.
E corect. Vreau să fie toți sinceri.
De asta am vrut să spun și ceea ce cred eu.
Din punctul meu de vedere, ar fi plăcut să mai avem o fată în echipă.
Mă obosește…
Mă simt depășită numeric. Sunt depășită numeric în multe feluri.
Emily, sigur nu vrem a cincea persoană acum.
Uneori simt
că ideile mele sunt ascultate fără mare interes și respinse.
Partea bună e că, dacă o ia echipa Alfa,
putem s-o vizităm la Alfa trei zile pe săptămână.
- O să stai cu fetele. - E în regulă.
Dar…
speram să se răzgândească.
Vine fluxul.
Soarele apune.
Va fi foarte greu să ajungă la Alfa.
- Poate că o vor primi. - Așa sper.
- Dar eu cred că… - Dacă n-o primesc?
- Da. - Dacă n-o primesc…
Am atâtea emoții acum!
Bri?
15 JUCĂTORI
ZACH ECHIPA ALFA
BAYO ECHIPA ALFA
TONIA ECHIPA ALFA
TRE ECHIPA ALFA
O SINGURĂ REGULĂ
DREW ECHIPA BRAVO
DRAKE ECHIPA BRAVO
EMILY ECHIPA BRAVO
SAMMY ECHIPA BRAVO
TREBUIE SĂ FIE ÎNTR-O ECHIPĂ
JULIO ECHIPA CHARLIE
BRI
JOEY ECHIPA CHARLIE
MEGHAN ECHIPA CHARLIE
CA SĂ CÂȘTIGE UN MILION DE DOLARI
ERIC ECHIPA DELTA
BRENDON ECHIPA DELTA
JOSEPH ECHIPA DELTA
TINA ECHIPA DELTA
OUTLAST: CÂȘTIGĂM ÎMPREUNĂ
Bri?
TIMPUL LUI BRI PÂNĂ LA ELIMINARE
- Fată! - Deci…
Te respectăm foarte mult.
Te-am plăcut din start, din barcă. Nici nu vorbiserăm, nimic, și…
- Știam deja că te plac. - Mulțumesc.
Ai fi un jucător valoros. Aș vrea să fii cu noi.
Toți ne-am dori asta.
Lui Emily i-ar plăcea încă o colegă.
Da.
Dar…
Nu vrem să schimbăm dinamica echipei.
- Ne e grozav în patru oameni. - Înțeleg perfect.
Chiar înainte să vii tu,
spuneam: „Nu vrem al cincilea om.”
Am spus invers.
Am zis că ar fi foarte drăguț să avem încă o fată în echipă,
dar nu pare să-i pese nimănui ce cred eu.
Băieții din echipa Bravo erau hotărâți să nu primească al cincilea om în echipă.
Emily insista ca eu să rămân.
Dar…
știam că părerea unei singure persoane nu mă va aduce în echipă.
- Fiindcă vine fluxul și voi ați spus… - E nasol să mergi în timpul fluxului.
Va fi nasol.
E rău drumul prin pădure.
- Da. - Soarele o să apună.
Poate rămâne aici la noapte?
- Nu mă deranjează. - De acord.
Bine. Dați-i o șansă! Vorbește cu Alpha mâine!
Da. Ai mers mult. O să-ți dăm de mâncare și niște apă.
- Mulțumesc. Apreciez. - Deci… Da.
Am răsuflat ușurată când am auzit.
Emily a fost foarte drăguță și a menționat să rămân cu ei.
Și nu știam dacă voi avea un adăpost să supraviețuiesc aici noaptea.
- Mulțumesc. - Sigur. Ne bucurăm.
- Petrecere în pijamale! - Da.
Mi-ar plăcea asta.
Asta nu-mi asigură poziția în joc,
dar avem doar 24 de ore ca să găsim o nouă echipă după ce rămânem singuri.
- Dacă înconjori așa… - Bine.
Se vede… Acolo e tabăra Alfa.
Deci, timpul trece,
iar mie mi-e frică pentru dimineața următoare.
Mi-e teamă că Alfa va spune: „Avem o dinamică bună.
Scuze.”
- Cred că te vor primi. - Sper.
- Voiam să rămâi! - Aș vrea să te iau!
- Ne putem îmbrățișa? - Da.
- Doamne! Pe bune. Da, exact. - Mă bucur că ne-am cunoscut.
A fost o rachetă.
Alfa a tras o rachetă.
- Da. - Rachetă!
- Uite!
- Unde? - Să mergem!
Dreptate!
- Ai văzut o rachetă? - Da. Nu știu de unde a venit.
- Fir-ar! - A ieșit unul.
- A fost o rachetă. Tocmai am auzit. - E de la Alfa, da.
Vreau să văd artificiile.
Cine a tras-o?
Cred că a tras-o Alfa.
O rachetă de la Alfa?
Cred că se ducea la Alfa!
Bri a tras-o?
Ar fi karma dacă ar fi respinsă și ar trebui să iasă din joc?
Da. Namaste, scumpo!
Sigur a mers la Alfa. Au rămas trei.
- Are 24 de ore. - Să găsească altă echipă.
În ce parte?
Pe aici! Am auzit de aici.
Doamne!
Cine era la Alfa?
Zach, au venit doctorii.
O să te scoată de aici.
Da.
Zach, o să te ajut, dar trebuie să ieși de aici.
- Da. - Recepționat. Continuă să monitorizezi!
Când cineva ia o decizie conștientă să iasă din echipă, e una.
V-am dezamăgit, frate.
Dar când decizia e forțată de o leziune fizică,
atunci, e mult mai dureros
și nu prea poți să fii de acord cu alegerea ta.
Sănătatea ta e mai importantă decât jocul, frate.
Ai grijă de soția ta și de copii!
Da. I-am dezamăgit și pe ei!
O să-i spun soției:
„Am stat departe de tine și de copii
și n-am nimic de arătat.”
Mi-am dezamăgit echipa
făcând ceva nesăbuit.
E destul de greu să supraviețuiești când toți sunt sănătoși.
Le-aș face mai rău,
dacă aș sta acolo, ca să aibă grijă de mine.
Va fi foarte greu doar cu ei doi,
dar încă mai cred în echipa mea și sper și mă rog să reușească.
Ce întorsătură!
E cel mai prost moment. Nu vreau o echipă de doi.
Deci, iată-mă!
Trebuia să merg la Alfa să mă rog să mă primească în echipă,
dar am văzut că echipa Alfa a tras o rachetă.
Acum, au rămas doi oameni.
Și, da, cred că șansele mele de a fi acceptată au crescut,
dar înseamnă și că nu sunt puternici.
Asta e foarte înfricoșător.
Tot ce știu e că am rămas 14.
- Adică, există o șansă! - Da!
Așa!
Sărbătoresc acolo.
Trebuie să fie echipa Charlie.
Oare cred că ai ieșit tu?
- Echipa Alfa cade rău! - Da, așa e.
Încă nu putem sărbători.
Charlie aplaudă, deci nu se descurcă prea rău.
E ciudat să te bucuri de ghinionul cuiva.
Acum e război.
Când i-am auzit bucurându-se, m-am lămurit
că oamenii ăștia e posibil să nu joace cinstit.
E timpul să-i facem să regrete că sunt adversarii noștri.
E timpul să fim agresivi și să luptăm.
Începe să se încline.
Cade!
- Trei secțiuni. - Grozav!
Grozav!
Da.
Ești gata? Vine. Unu, doi, trei, hai!
Să-l rupem!
Pune-l sub crăpătura aia!
Hai! Ești gata?
- Da. - S-ar putea să zbori în tabără.
Să zbor în tabără!
Se rupe la mijloc.
Cheltuim atâta energie să tăiem bușteni mari!
- Câte facem? Doar două tăieturi? - Două tăieturi, da.
Ca să ținem focul noaptea.
E cel mai inteligent lucru.
- Punem tot lemnul la ars. - Da.
Sunt extenuat.
Acasă, nu dorm ziua.
Dar aici n-am hrana necesară
pentru toată activitatea.
Va trebui să ne odihnim toți.
- Da. - Trebuie să fii motivat.
- Da. - Eu chiar sunt.
Sunt motivată. Familia mea are mare nevoie.
N-o s-o bag pe mama într-un azil.
- Nu. - Ce are?
- Demență, stadiul cinci. - Da?
- E nasol. Îmi pare rău. - Da.
Mama are demență. Stă cu mine.
E o boală degenerativă, așa că se va înrăutăți.
Încă e conștientă?
Încă e conștientă de ce se întâmplă.
Și când trăiește momentele
în care-și dă seama prin ce trece, cedează și plânge.
- Groaznic! - Mi se frânge inima.
Grija mea e că va deveni mai puțin mobilă,
iar eu nu voi avea puterea de a o ajuta să se descurce.
Atunci va trebui să angajez pe cineva să vină.
Și nu e ieftin!
Dacă o să câștig, o să-mi permit să plătesc
pentru ajutorul necesar.
I-am promis și vreau să mă țin de cuvânt.
Ce face bucătarul? E bine?
Da. Se relaxează acolo.
M-am gândit că…
- Da. - …nu-l deranjez.
Nu sunt supărată că vrea să se relaxeze puțin.
Ieri, a trebuit să mă impun.
Voiam să apuc bușteanul de jos și să-l rostogolesc.
Mi-a spus că n-o voi face. I-am zis: „Uită-te!”
Uneori, trebuie să te impui.
Bucătarul a zis la început că e șeful fiindcă e bucătar.
Putem ignora asta. Totuși,
începe să creeze o problemă în fiecare zi.
Când a făcut criza aia, am zis: „Sunt un om matur, frate.
Sunt matur și mă retrag.”
Omul Munților le are cu focul. Face asta mereu.
El a venit cu ideea grozavă să tăiem buștenii mari
și să-i împingem în loc să-i tăiem bucățele,
să tăiem surcele, ca să avem foc noaptea.
Pe scurt, Omul Munților a preluat inițiativa și s-a ocupat de foc.
Fiindcă n-am făcut că Eric, el a stins focul intenționat.
Am exclamat: „Ce naiba?”
Nu trebuia să începi totul din nou.
M-ai întrerupt, așa că am făcut-o.
- Pentru că lucrezi greșit. - Voi reuși.
- Am rezolvat. - Zău?
- N-aveam nevoie de ajutor. - Am neglijat focul?
În fiecare zi, creează altă problemă.
Face crize când nu-i convine.
Când fac ceva, lasă-mă!
Arzi rămurele și atât.
O dai în bară și pierzi cărbunii.
Frate, nu vezi ce faci?
Mă uit la tine de aici cum pierzi focul.
Adu-ne o veveriță! Nu la asta te pricepi tu?
Se poartă de parcă știe așa de multe încât își poate impune părerile.
Oamenii încep să se prindă.
Frate, o să explodezi. Calmează-te!
De acord.
TABĂRA DELTA
TABĂRA CHARLIE
Ne instalăm aici curând.
Ne-am îmbunătățit ușile.
Am făcut un foc frumos.
Și sperăm că la noapte va fi mai cald decât ieri.
Pe aia o punem pe partea aia…
- Bine. - Așa am decis.
Știu că a fost…
o surpriză când a plecat.
Bri a ales să plece și s-a comportat pe măsura vârstei ei.
Dar noi trei am decis
că suntem pe deplin angajați să reușim împreună.
Știți ce? Probabil că suntem considerați cei mai slabi acum.
Așa se pare.
Știu, dar e în regulă.
Mergem mai departe.
Îmi pot menține optimismul, fiindcă am exercițiul ăsta.
- Suntem optimiști. - Da.
- Suntem oameni optimiști! - Și acum…
Am cucerit cele mai înalte șapte vârfuri de pe toate continentele.
Și ascultați-mă!
Când în echipă e cineva pesimist, e contagios.
Așa se distruge o expediție.
Când rămâi optimist, așa treci prin momentele grele ca echipă.
Știți ce? Avem o atitudine grozavă și încă avansăm!
TABĂRA BRAVO
BRI
Cina e servită.
Ce mulți crabi!
- Da. - Da. Mănâncă cu noi!
Mă simt bine cu echipa Bravo.
- Am locuit în Alaska trei ani. - Pe aici?
- Frumos! - A fost tare.
- Serios? - Felul în care…
- Întuneric 30 de zile? - Da.
Îmi place mult în compania ta.
Și eu mă bucur.
Când ești într-o situație în care toți suferă,
cred că prietenia e foarte importantă
ca să rămâi în joc.
- Îmi place aici. - Îți place? Da.
Chiar îmi place.
E ca un cort.
- Pe cine iau în brațe? - Oala!
Știu să îmbrățișez bine. Mă cocoloșesc.
- Și eu. - Îmi place întru doi cocoloși.
Am putea fi eu, tu și Sammy, dacă am avea două pături.
Sunt de acord.
Cică e sex în trei.
E foarte recomandat.
Încă știam că nu voiau a cincea persoană,
dar, acum, că le pusesem piciorul în prag, trebuia să-i fac să se răzgândească.
Așa! Haide!
A fost o zi bună.
Ne vedem mâine.
Bravo, terminat.
Cerul insulei Kupreanof e senin.
Fără nori termoizolanți, care să păstreze căldura zilei,
temperaturile încep să scadă.
Cu vânturile de pe uscat,
aceasta devine prima noapte de îngheț din competiție.
Bate vântul tare.
E în regulă…
Rearanjăm, reabilităm și renovăm coliba asta,
pentru că e prea greu în doar doi oameni.
Dar adăpostul e cu mult mai bun.
Ne simțim mult mai bine. Nu mai e așa de frig.
Doamne! Vezi asta?
Amândoi avem pătura noastră.
Pătura e bună. Îmi place pătura.
Peste golf, malul nordic înfruntă toată puterea vântului.
Originar din sud, adună umiditatea care traversează apa,
scăzând temperatura cu încă zece grade peste tot în calea lui…
Bate vântul acum.
Și e frig.
…inclusiv în taberele Charlie și Delta.
Nu e mare lucru.
Tabăra lor nu e la fel de bună. Se chinuie acum.
Toate taberele se chinuie acum, dacă nu sunt la fel de bune.
Zău așa! Să ne încălzim cu optimism!
- Dans de petrecere, un minut! - Petrecere!
Așa!
Urăsc luminile stroboscopice.
- Petrecere - Nu se compară cu…
- Da. - Da.
- Așa! - Hai!
Mișcă-te!
Dans de petrecere
- Așa! - Da!
Un minut de calorii.
ZIUA 9 - ÎNNORAT 2:21 AM, -8,3°C
TABĂRA CHARLIE JULIO, JOEY, MEGHAN
E atât de frig afară acum!
E prea mult spațiu de încălzit.
Focul nu va rezista toată noaptea.
Adăpostul taberei Charlie a permis vântului să stingă focul
și orice speranță de a-l reporni.
Doamne! Nu! Mă dor picioarele așa de mult!
Astfel, rămân periculos de vulnerabili la frig.
Julio suferă.
Acum are spasme nu doar la picioare, ci și la spate și la stomac.
Și are dureri așa de mari!
Sunt dur, dar corpul meu răcnește groaznic la mine acum.
Da.
E o nebunie.
Nu știu cum reușesc celelalte echipe.
ZIUA 9 - SENIN 7:42 AM, -2,7°C
N-am mai trăit niciodată așa ceva.
TABĂRA CHARLIE
Și sper să nu mai trăiesc așa ceva niciodată.
Adică, Bri a plecat și am mai pierdut un om bun de muncă.
Echipa a suferit un șoc.
Mâncare, foc, lemne, căldură corporală,
toate astea sunt foarte importante.
Dacă lipsește unul dintre astea, se prăbușește tot sistemul.
Exact asta s-a întâmplat aseară.
E dur.
- Avem haine, echipament, unelte limitate. - Da.
Da. A fost o formă diferită de supraviețuire.
Nici nu știu… Sincer, încă mă întreb cum se simte o degerătură.
Am început să-mi fac griji pentru trei degete, da.
Înainte, înduram crampele astea și, apoi, dispăreau.
Aseară, n-au mai dispărut.
Dar m-am născut și am crescut în Brooklyn.
Sunt avocat de drept penal, sunt un tip dur.
Boxând la Gleason's sau sub podul Brooklyn, am învățat
că te poți ridica după fiecare lovitură.
O să mă tot ridic până ultima lovitură mă va doborî.
Trebuie să fim foarte creativi ca să ne încălzim.
Nu știu.
Julio, duce două bătălii deodată.
Dacă ar pleca din orice motiv, mai ales în stadiul ăsta,
echipa Charlie va fi terminată, neputincioasă.
Va fi cuiul din sicriu.
Aș vrea să mă așez.
Să mă așez pe bune.
Dar nu-mi permit asta.
Vreau o viață mai bună pentru mine și familia mea.
Am o soție minunată și doi copii minunați.
Mă gândesc în fiecare zi la ei.
Banii ăștia ar schimba foarte multe.
Simt că povara mea e așa de mare acum!
A fost un ultim efort, mai ciudat,
în speranța că vom reuși ceva.
Nu mai există nicio opțiune.
Voi face orice e nevoie, pentru a menține echipa puternică.
A fost o provocare extrem de dificilă.
Și mai e și aspectul fizic despre care încep să…
Mă rănesc singură.
Da.
Aici înveți o nouă formă de recunoștință.
Da.
TABĂRA CHARLIE
TABĂRA BRAVO
TIMPUL LUI BRI PÂNĂ LA ELIMINARE
Soarele!
Luăm niște vitamina D.
- Aseară a fost așa de frig! - A fost chiar frig.
Da. Am degetele încă amorțite.
Da. Vântul ăla.
Vântul a fost incredibil.
Am apucat să vorbim aseară și cu vecina.
Da! Știu.
- Ne-a plăcut. - A fost foarte plăcut.
Da.
A fost petrecere în pijamale.
A fost minunat să am o altă femeie în preajmă.
Am crescut cu trei surori.
A fost grozavă acea energie feminină în adăpost.
Am simțit că dinamica grupului s-a schimbat puțin.
- Putem vorbi puțin? - Da! Sigur.
Dar va întreba echipa de doi oameni, Alfa, dacă o primesc la ei.
Sper că nu se îndreaptă spre un eșec.
- După ce am petrecut noaptea cu Bri… - Da.
…și după ce am cunoscut-o,
m-am mai sucit și m-am mai gândit
și m-am răzgândit puțin.
- Se potrivește. Îi ador personalitatea. - Și eu.
Dacă merge la ei, le întărește echipa.
Mă gândeam la fel.
Bri e un om mult prea valoros ca s-o lăsăm pentru Alfa.
E tânără, atletică…
A fost în armată și a tras cu mitraliera.
M-am înțeles chiar bine cu ea.
Am reanalizat totul.
Super!
Știu că voiai o fată în echipă.
Am vrut să aflu ce părere ai.
Mulțumesc! Sper că nu e doar un vis.
- Da. - Grozav!
Încă n-am vorbit cu băieții.
Vreau să-i consult.
Dacă refuză, accept decizia lor.
Da. Exact. Și eu.
Sunt în extaz!
E atât de tare să mă gândesc că s-ar putea întâmpla asta,
că poate sta cu noi.
Bri, pot să vorbesc puțin cu băieții?
Da. Sigur.
După ce am petrecut noaptea cu Bri și m-am mai gândit,
m-am cam răzgândit.
Nu știu ce credeți. Voiam să vorbim.
Despre al cincilea om?
Da.
Ne descurcăm foarte bine. Avem o echipă unită, cu o dinamică bună.
Dacă băgăm încă un om în echipă,
s-ar putea strica lucrurile.
Eram total împotrivă până am cunoscut-o.
La început, am zis: „Ura! Încă o fată!”
Dar se descurcă singură.
- Ar fi un om prețios. - Da.
A dovedit deja mergând opt km pe jos ieri.
Doamne ferește să ne îmbolnăvim vreunul!
Putem rămâne patru sau trei la final.
Da. Bine. Acum mă faci să cedez.
Poate aduna mâncare. Poate munci.
Exact. Știu că pentru noi contează enorm banii.
M-am gândit la asta aseară.
Dar Alfa a mai rămas acum cu doi oameni.
Cu ea, vor fi mai puternici.
- Îi va face să reziste. - Da. Exact.
Dacă unul din Alfa se retrage azi…
- Termină. - Și le putem lua lucrurile.
Pe toate.
Sunt total de acord să aducem al cincilea om.
S-o facem!
Da.
Bri!
- Bună! - Bună!
Bună!
Ce-ai zice să fii al cincilea om din echipă?
Mi-ar plăcea!
- Ura! - Da!
- Mă primiți? - Da.
Serios? Mulțumesc!
Ești în echipa Bravo acum!
Când cei din echipa Bravo mi-au zis că s-au răzgândit,
am simțit o ușurare incredibilă.
- Mersi! - Ne-ai plăcut mult aseară!
- Și eu vă plac. - Să câștigăm!
La treabă! Haideți!
Da!
Cât mă bucur!
Nu știu exact de ce s-au răzgândit.
Ai fost și la Delta deja?
Da. M-am prezentat acum câteva zile.
Cum stă echipa aia?
Foarte bine.
Măi să fie!
Dar abilitățile și cunoștințele mele, experiența mea
ar putea fi bune pentru Bravo ca să ajungă la marele premiu.
Noi suntem într-o formă mai bună.
Suntem cei mai tineri.
Suntem cei mai atletici.
Și suntem și cei mai arătoși.
Zău așa!
Bravo!
TABĂRA BRAVO
TABĂRA ALFA
Aseară m-am trezit de multe ori cu picioarele înghețate.
Am crezut că aveam degetele umede.
Abia m-am oprit din tremurat.
- Eu n-am încetat să tremur. N-am putut. - Da. A fost oribil.
De când Zach a trebuit să se retragă, Eu și Tre suntem o echipă de doi oameni
și…
TONIA, 53 DE ANI - ECHIPA ALFA
A fost foarte greu.
M-am trezit în întuneric și înghețat.
Știam că trebuia să mă mișc.
Eu și Tre suntem echipa cea mai slabă din joc acum.
Am venit să tai lemne.
Imediat ce ai trecut de cort, am simțit un val mare de vânt.
E multă muncă în plus. E foarte mult frig,
fiindcă coliba e prea mare.
A trebuit să aduc lemnele de foc în spatele cortului
și să le tai acolo ca să nu mă zboare vântul.
Avantajul meu acum este că am un partener extraordinar
și multă apă.
Îmi plac îmbunătățirile până acum.
Ar putea fi mai bune.
Tre e curajos ca mine,
ceea ce e foarte ciudat, fiindcă n-am încredere în nimeni, dar…
Am încredere deplină în el.
S-a mai redus vântul?
Chiar mult.
E mai puțin vânt înăuntru.
Tonia nu e cea mai puternică persoană,
totuși, credeți sau nu, aș fi ales-o
în echipa mea, dacă aș fi avut securea.
A apărut și a zis:
„Am curaj, fac mereu tot ce pot și nu renunț.”
Ce poți cere mai mult aici?
După ce termin de pus capcanele astea pentru veverițe,
ești liberă să te plimbi, dacă vrei.
Perfect. Și o să-ți caut și o stea de mare.
Ar fi… Te voi iubi mereu.
Tonia nu e mama mea, dar așa o simt,
datorită faptului că e foarte grijulie și atentă.
Trebuie să blochezi restul, ca să intre prin față.
După ce intră, se declanșează capcana.
Ar fi frumos să știm ce gândește acum echipa Bravo,
ca să zic așa.
După ce s-a retras Zach, noi, Tre și cu mine,
am anticipat că echipa Bravo va veni ca să vadă ce facem,
fiindcă se presupune că avem o alianță.
N-am auzit și n-am văzut nimic.
Nu ne mai vor ca aliați,
fiindcă ei sunt patru, iar noi, doi.
Te prind curând, amice.
Am impresia că mulți vor începe să ne vadă ca pe o pradă, dar…
Mă simt ca un lup.
Cred că vom surprinde multă lume.
TABĂRA ALFA TONIA, TRE
TABĂRA CHARLIE JULIO, JOEY, MEGHAN
TABĂRA CHARLIE
În timp ce Joey adună crengi,
Meghan a ales să ceară un consul medical.
Atâta timp cât renunță la tratament, va avea voie să rămână în joc.
- Bună, Meghan! - Bună!
Am înțeles că ai cerut un medic.
Da, te rog. Am probleme.
Scuze, încep să plâng,
Sunt epuizată!
Deci, probabil că în ultimele șapte, opt nopți,
am dormit foarte puțin.
Îmi simt corpul. Slăbesc rapid.
Cred că am mâncat 250 de calorii în ultimele opt zile.
Nu mă mai încălzesc.
Corpul meu nu se mai încălzește. E o problemă.
Mi-e atât de frig noaptea! E brutal.
Ceea ce mă îngrijorează, e că noaptea trecută
mi-au degerat degetele astea două.
S-a mai întâmplat în Antarctica, pe muntele Vinson,
dar n-am mai avut probleme de atunci.
Însă degetele astea au început să doară și să zvâcnească,
ceea ce îmi spune că au degerat. Mă îngrijorează.
Am trecut prin vânturi cu forța unui uragan pe Aconcagua,
am escaladat Denali, în Alaska.
Două luni pe Everest. Am fost în Antarctica.
Dar, în expedițiile în care am fost, aveam un echipament incredibil.
Stăteam într-un cort sigur, într-un sac de dormit, la -40°C.
Primeam mâncare caldă.
Dormeam, iar corpul meu se odihnea.
Care e cea mai mare problemă pe care ar trebui s-o rezolvăm?
Aș vrea să știu dacă sănătatea îmi permite să continui.
Cred că…
Corpul îmi spune să mă opresc.
Allison pentru Dan. Dan, mă auzi?
Da, terminat.
Medici, mergeți la tabăra Charlie!
Trebuie să mă opresc și să intervin.
Ce se întâmplă?
CU CÂTEVA CLIPE ÎNAINTE
Noaptea trecută a fost diferită.
A fost cea mai rece noapte.
Nu ne-am putut încălzi.
Meghan s-a chinuit mult.
Apoi, desigur, asta, împreună cu…
- Julio, să chem un doctor? - Nu.
Allison. Dan, mă auzi?
- Da, terminat. - O trimiți pe Kenya la interviu, te rog?
Sigur că da.
Îmi pare rău. Trebuie să intervin.
Julio are un spasm.
- Julio! - Avem nevoie de transport.
Recepționat.
Julio e căzut. Da, Julio e căzut.
TABĂRA CHARLIE
TABĂRA DELTA
Veverițele îmi amintesc de casă.
Aș vrea să avem veverițe ca la tine acasă.
Aveam veverițe vulpi.
Ne-ar trebui doar două.
- Doar două. - Crezi că mai e timp pentru una?
Da, avem destulă lumină.
Cred că încep să se deștepte.
- Se întreabă: „De ce nu-mi scrie Ed?” - Da. „Unde a dispărut Fred?”
Încă încerc să mă apropii de toți.
Apreciez că le cureți.
Îmi place să fac asta.
Fac ceva. Nu stau degeaba, ca să-mi pierd mințile.
Uneori, judec greșit oamenii. Sunt foarte exigent.
Când sunt foarte stresat,
preiau controlul.
Asta e viața în bucătărie.
Așa sunt eu. Nu încerc să fiu tipul rău.
Încerc să rezist aici și să câștig jocul ăsta,
fiindcă va fi un maraton.
Încerc să mențin echipa sănătoasă și hidratată.
Așa că am decis să adun niște apă de mare și să fac sare de mare.
Se vede că e foarte murdară aici.
Nu vreau sare murdară.
O s-o strecurăm.
N-am sfoară. Am folosit o rădăcină.
Mi-am sacrificat o cămașă de lână.
Ar trebui să adunăm aproximativ șase, 15 grame de sare.
Educația despre natură, alimente și vindecare m-a învățat
că sarea e cheia vieții.
Fără ea… Am mușchii încordați.
O fierbem bine
și așteptăm să se evapore până mai rămâne o parte puțin umedă,
ca să nu se cristalizeze și să se lipească.
Și iată! Sare de mare.
Acum am terminat și pot găti, ca echipa să fie fericită.
Asta ne va ajuta mușchii.
Vom avea electroliți, iar mâncarea nu va mai fi așa de fadă.
- Avem condimente. - Arome!
- Ador condimentele. - Da.
Eric se contrazice cu toți cei din echipă.
Totuși, bucătarul
se asigură mereu ca echipei să-i fie bine,
să fie hrănită.
O vreau. Am transpirat.
E suficientă ca să ne ofere un pic de…
Să ne simțim sănătoși.
- Da. - Da.
TABĂRA DELTA
TABĂRA CHARLIE
În tabăra Charlie, spasmele musculare ale lui Julio s-au calmat.
A putut să renunțe la evacuarea medicală,
care l-ar fi descalificat din joc.
Ce se întâmplă noaptea s-a întâmplat acum.
Au fost la spate.
Le-am simțit și în abdomen, ceea ce e o premieră.
M-a luat prin surprindere.
Dacă ai pune disconfortul pe o scară de la zero la zece,
zero fără durere, zece fiind cea mai mare durere…
Da, ar fi 20.
Pot suporta durerea, dar a fost prea mult.
Îți amintești câtă apă ai băut?
Vreo 50 ml în total.
Am mâncat 250 de calorii în șapte zile și jumătate.
Fără o nutriție adecvată și electroliți,
abilitatea lui Julio de a lupta cu deshidratarea
s-a redus enorm.
Parcă e tot mai rău.
Mă tem că crampele vor continua să avanseze.
Și mai rău, crampele musculare sunt alimentate de temperaturile scăzute.
Corpul lui încearcă să se încălzească prin contracții musculare.
Acum, nu văd niciun motiv pentru o evacuare medicală imediată.
- Da. - Dar, dacă vrei să te retragi,
ar trebui să fie decizia ta.
Bine.
Reziști, Julio?
M-am tot gândit la asta.
Nu fac decât să fiu foarte sincer.
Sunt pregătit, având în vedere starea sănătății mele,
să trag racheta.
- Mă descurc. - Știi…
Fir-ar! Îmi cedează corpul.
Vreau să continui. Vreau să…
- Da, și eu. - Vreau să schimbăm situația.
Dar nu cred că corpul meu poate face asta.
Nu mi-am imaginat niciodată
că va trebui să plec așa devreme.
Fir-ar să fie!
Frate!
Întâi, a plecat Bri, apoi, Julio, apoi, Meghan.
Și toate astea s-au întâmplat în 24 de ore.
E demoralizant, cu siguranță.
La 40 de ani am învățat când să renunți la ceva,
pentru că îți distrugi corpul.
Uneori, cel mai puternic, cel mai curajos, cel mai dur lucru pe care-l poți face
e să știi când trebuie să spui: „Trebuie să mă opresc.”
Asta nu înseamnă să renunți.
De fapt, încerc să mă scutesc
de răni permanente.
- Și Joey… - Nu vrem să te lăsăm în urmă.
Nu vrem să te lăsăm într-o situație nasoală.
Nu plânge!
Acum, nu știu ce se întâmplă.
Echipa se destrăma rapid.
Parcă vedeam o mașină pierzându-și roțile.
Acum ai trei cauciucuri.
Apoi, celelalte două cauciucuri de dezumflă, iar, acum,
roata care a căzut se rostogolește în momentul ăsta.
Totul, în cascadă.
Îmi pare rău că nu pot continua.
Nu!
Nu-mi venea să cred că rămâneam ultimul din echipa Charlie.
TABĂRA BRAVO
La Charlie se va trage o rachetă.
- Am văzut oameni acolo. - Da.
- Sunt împrăștiați uniform. - Da, sunt pe cale să tragă racheta.
În Brooklyn e greu.
Oamenii sunt aspri, duri.
Am adus aici antrenamentul din Brooklyn
și l-am folosit,
dar Alaska e mult prea dură.
Alaska e diferită.
Uimitoare prin frumusețea sa și brutală prin capacitatea sa
de a-ți aminti că ești atât de mic.
Meghan a zis: „Am urcat atâția munți în lumea asta și sunt bună.
Am casă, am bani. Asta e ceva în plus.”
Julio e la fel.
A zis: „Nici n-am nevoie de bani.”
Dar eu m-am luptat atât de mult timp și mai am multe de oferit.
Am venit aici ca să câștig.
- Uite! Sunt două! - Doamne!
Sunt două!
Băga-mi-aș!
Pe bune? Nu sărbătoriți! Ar putea fi răniți.
O rachetă.
- Rachetă! - Rachetă!
Rachetă!
- O rachetă! - Încă ne e bine, amice!
Ei cad, iar nouă ne e bine.
Da, furtuna de aseară… Ți-am zis eu că furtuna aia a fost de pomină.
Da! Răzbunarea! V-am spus să nu aplaudați ieri.
Uitați-vă la voi acum!
Nu știu cine e în celelalte echipe.
Sunt cam derutat.
N-am de ales decât să aștept,
ca să aflu ce se întâmplă, pentru că vreau să știu.
A ieșit Meghan.
TABĂRA BRAVO
Și Julio.
Cad ca muștele.
Ce v-am zis?
- Da! - Ce v-am zis?
Ai prezis.
Validarea pe care am simțit-o văzând rachetele trase de Charlie
e incredibilă.
Am ales bine să plec din echipa Charlie.
- Doamne! - S-a terminat cu Charlie.
- S-a terminat cu ei. - Da.
Cred că Joey va încerca acum să intre în echipa Delta.
Sper să mai vedem o rachetă.
Pleacă.
Știu că Joey nu va putea înconjura golful.
Va merge la Delta.
Totuși, nu știu ce abilități are,
în afară de ceea ce ei au deja în echipa lor.
Ceea ce am văzut eu că știe
e să taie lemne și să facă pene din lemn.
În afară de asta, chiar nu știu la ce se pricepe.
La revedere!
Da!
Mă simt foarte validată acum.
- Bravo! - Ai ales bine.
Doamne!
După prăbușirea echipei Charlie, Joey are 24 de ore găsească altă echipă.
Altfel, și el va fi obligat să-și tragă racheta.
Timpul trece.
Și banii ăștia…
Nu-i vreau.
Am nevoie de asta.
Și voi face orice ca să câștig.
Salutare!
Bună! Avem un musafir.
Avem un musafir, echipă!
Subtitrarea: Daniel Onea