DEN 15 – JASNO
Tonio, vnímáš?
3:48 – 3 STUPNĚ POD NULOU
Tonio?
TÁBOR ALFA
Počkej.
Tonia je v bezvědomí.
Ty bláho.
Rozumím.
Tonio? Tonio, slyšíš mě?
Slyšíš mě, Tonio?
Ach jo…
Pacientka reaguje na bolestivé podněty.
Tonio?
Vydrž, otevři oči.
Dobře. Neusínej. Zahřejeme tě.
Fajn.
Mluv na ni dál.
Tonio, jsem tu s tebou.
Odneseme tě na loď.
- Dobře. - Vezmeme tě do tepla.
Musím tu zůstat s Trem.
Vím, že tu chceš zůstat s Trem.
Ale odvezeme tě. Potřebuješ doktora.
Ten košík tu nech.
Vím, že je to těžký.
- Musíme tě zahřát. - Nechci ho tu nechat.
- Já vím. - Zůstal sám.
Já vím. Postaráme se o tebe.
Raz, dva, tři.
- Fajn. - Dobře.
Pozor, kam šlapete. Klouže to.
Hezky pomalu.
Tonia omdlela a upadla do bezvědomí.
Tre, půjdeš za námi?
Hra se tak zvrhla ve skutečný boj o přežití.
Vím, že má dítě v mým věku.
Její blízký čekají, že se vrátí domů.
Hlavou se mi tak honilo jen to,
že ji musíme dostat do péče doktorů.
- Tre je tu s námi. - Projedeš se, jo?
- Pojď sem. - Dobrý?
- Promiň, Tre. - Přestaň se omlouvat.
Dneska jsme se o tom bavili. Občas se v životě něco podělá.
Vždycky to tak bude.
A bude to tak pokračovat, dokud neumřeme.
Nevyčítej si to.
Mrzí mě, že jsi to odnesl zrovna ty.
To je dobrý.
Musíme jet.
Hezky se vrať za dětma a rodičema.
Tre, musíš vystoupit.
Sice jsme nevyhráli, ale neuřízli jsme si ostudu.
- Jo. - Dobře?
Jo.
Celou dobu jsem věřila, že vyhrajeme.
PETERSBURSKÝ SBOR DOBROVOLNÝCH HASIČŮ
Nevím, co se stalo.
Probrala jsem se připoutaná k nosítkům
a diskvalifikovaná.
- Dobře. - Do toho.
Potřebovala jsem to pro rodinu i pro sebe.
Pořád jsem v šoku.
Ale našla jsem novýho člena rodiny.
A to je výhra, protože úžasný lidi potkáte zřídka.
Budu za to navždy vděčná.
Doufám, že zabojuje o setrvání ve hře
a o možnost vyhrát.
Nechci být ta, co mu to pokazila.
TONIA BYLA PŘEVEZENA DO NEMOCNICE V PETERSBURGU,
KDE SE LÉČILA Z PODCHLAZENÍ KVŮLI EXTRÉMNÍMU CHLADU,
HYPOGLYKÉMIE Z NEDOSTATKU JÍDLA A DEHYDRATACE.
BYLA TAK DONUCENA ODSTOUPIT ZE HRY.
KDYŽ POMOHL EVAKUOVAT SPOLUHRÁČKU, VRÁTIL SE TRE SÁM DO TÁBORA ALFA.
POKUD SI DO 24 HODIN NENAJDE NOVÝ TÝM, ČEKÁ HO DISKVALIFIKACE.
11 HRÁČŮ
TÝM ALFA – VYLOUČEN
TÝM ALFA – VYLOUČENA
TÝM ALFA
JEDINÉ PRAVIDLO
TÝM BRAVO
HRÁČI MUSÍ BÝT V TÝMU
TÝM CHARLIE – VYLOUČEN
TÝM CHARLIE
TÝM BRAVO
TÝM CHARLIE
TÝM DELTA
TÝM DELTA – VYLOUČENA
ABY VYHRÁLI MILION DOLARŮ
TÝM DELTA
DEN 15 – JASNO 14:45 – 2 STUPNĚ NAD NULOU
Tři zbývající týmy zažily na Aljašce zatím nejchladnější noc.
TÁBOR BRAVO
V noci se zase ochladilo. Celou noc jsem se klepal.
Po probuzení jsem zase šel sbírat dřevo.
Pokaždý myslíme, že máme dost, a za chvíli dojde.
I v přístřešku se mi kouří od pusy.
Jo.
Nejpalčivější problém
jsou pro náš tým noci.
Nemáme spacáky
a včera večer padly teploty těsně pod nulu.
Neustále jsme se budili, protože jsme se klepali zimou.
Nikdy jsem nerozuměl tomu rčení, že ti umrzne zadek.
Ale fakt ho má člověk ledovej.
Jo.
TÁBOR DELTA
Budete se dělit o vlněnou deku. Děsně kouše.
- Přijdu se přitulit. - Já vím.
Jen pojď.
Já jsem otužilej. Jsem zvyklej fungovat ve sněhu.
Ale když jde do tuhýho,
spím na kamenech kolem vyhaslýho ohniště,
jen abych se zahřál.
Musíme si udělat zásobu dříví.
Ještě se ochladí.
A nejhorší je, že už se neoteplí.
S každou nocí se víc a víc ochlazuje.
35 LET STAVEBNÍ DĚLNÍK
Bylo to náročný, ale vím, že díky Deltě přežiju.
Přivítali mě s otevřenou náručí, což mi udělalo radost.
Flaška whisky by fakt…
- Povídej mi o tom. - …bodla.
To jo.
TÁBOR ALFA
Přihlížet, jak váš spoluhráč ztrácí vědomí…
Takovej strach jsem v životě nezažil.
Tonia je pryč.
Je mi jasný, že by se nejradši vrátila.
Ale nemůže.
Jsem poslední Mohykán.
ČAS DO VYLOUČENÍ
Jsem poslední z Alfy.
Musím si najít nový tým. Bravu sice dvakrát nevěřím,
ale vím, že do Charlieho ani Delty se do setmění nestihnu dostat,
takže jsou mou jedinou možností.
Připojit se k novýmu kolektivu
a pořádně je poznat, abych věděl, jaký jsou…
Já vám nevím.
Jasně, člověka přijmou všude,
když přinese zásoby a vybavení, který se jim hodí.
Díky za přístřeší, chatko.
Ale napřed musí Tre vystřelit světlici na počest své spoluhráčky Tonii.
Vím, že jsem starej samotář,
ale s Toniou už zůstaneme navždy přátelé.
Světlice?
No nekecej.
- Jdeme! - Světlice!
Pojďte se podívat!
Myslím, že byla z Alfy.
Bravo říkali, že budeme spojenci,
ale zatím jsem od nich žádný přátelský gesto neviděl.
Po tom, co vystřelil světlici Bayo…
Vidím světlici!
Už je pryč!
Sbohem, zloději!
Znechutilo mě, když jsem slyšel, jak to Bravo oslavovalo.
Alfa vystřelila světlici.
A když pak skončil Zach,
Bravo neudělalo vůbec nic.
Štve mě, že jsme uzavřeli spojenectví a nic z toho.
Rozleželo se mi to.
Vím, že bych musel do Brava,
ale to prostě nechci.
Začal jsem v Alfě.
A s Alfou taky padnu.
Všichni víme,
že chamtivost je hřích. Já takovej nejsem.
- Slyšel jsem dvě. - Dvě světlice.
Zatímco tým Delta dumá nad původem světlic,
tým Bravo pokračuje v plnění každodenních úkolů…
Je to dříč, je to starej dříč.
… a nikdo si tak světlice a zániku sousedního týmu nevšiml.
Jo!
V soutěži byste těžko hledali hlasitější lidi.
Tak jo.
Najdu si vhodný místo.
Než odejdu, schovám naše vybavení před Bravem.
Nechci, aby je našli.
Rázem by měli dvakrát tolik vybavení.
To mi přijde jako podvod.
Ať je to zajímavý.
Říkáte, že jste silný.
Bavte se.
Budete muset ukázat, že dokážete přežít s tím, co máte.
Nechovali jste se jako spojenci.
Nepřišli jste, ani když jsme tu měli raněnýho.
Tak si zahrajeme hru.
Když to přehlídnou, jejich problém.
Tonia mi řekla,
že máme jen jednu šanci udělat první dojem.
Ať vyhraje kdokoli, doufám, že to budou ti, kdo hráli férově.
DEN 18 – VĚTRNO 8:55 – 4 STUPNĚ NAD NULOU
To vypadá na vrtulník.
To je pták.
Rozhodně je to vrtulník.
Podívám se.
Hele, něco sem spouští.
- Fakt? - Jo.
Shazují nějaký velký balíky.
Poprvé za 18 dní…
Slyším další.
…zvuk vrtulníku…
Podívejte na tu obří bednu.
…upozornil na dodávku zásob.
Nemůžu se dočkat!
Bezva!
U každého ze čtyř táborů shodil bednu.
Teď ji shodili naproti. A letí další.
TÁBOR DELTA
Zatímco obsah beden je důležitý pro přežití,
týmy mohou využít i palety a bóje.
A pokud týmy usoudí, že za to riziko stojí,
musí pro ně do ledové vody.
Jdeme!
Fouká vítr.
Už odplouvá.
Shodili bednu do vody.
Do háje.
Ale nikomu z nás se nechce do moře, co má dva stupně.
To ne. Odplouvá.
Bude to ledárna.
Co to má být?
Jak se k tomu dostaneme?
To jsou naše zásoby. Netušíme ale, co je uvnitř.
Snad samý užitečný věci.
Jít tam? Ani nápad.
Kdo z vás umí plavat, co?
Kdo se smočí?
- Kdo půjde? - Máš nejvíc tuku, brácho.
Skočíš tam?
Odplouvá to od břehu. Jdu do toho.
Jde na to.
Svlíknul jsem se do trenek. Nenechám to uplavat.
Panebože.
Ty bláho.
Do toho, brouku!
Nebudu dělat hrdinu. Byla kosa.
Začal jsem ztrácet cit v prstech na rukou i nohou.
Podej mi tu větev.
TÁBOR BRAVO
Sakra, nedosáhnu tam.
Do háje.
Bolelo mě na plicích.
Nemohl jsem se nadechnout.
Panebože.
- Pojď nahoru. - Ty jsi zvíře.
Brendon neváhal a vrhl se za tým do vody.
Obejmu tě, chlape.
Jdi se zahřát.
TÁBOR BRAVO
Dobrý.
- Super. - Boty mám plný vody.
Rychle, Sammy.
Poslali i síť?
Mrkni na svý místo. Máš ho pěkně vyhřátý.
Hezky to plápolá.
Kamaráde.
Bál jsem se, že bych se mohl podchladit.
- Už se těším. - Nemůžu se dočkat.
Buší mi srdce.
Snad je to jídlo.
A je to.
Cheesecake, prosím.
- Co tam je? - Já nevím. Dva pytle.
Co tam je, Sammy?
- Vypadá to na spacák. - Spacák!
Jeden spacák.
Dva spacáky.
To je příjemný překvapení.
S teplotami klesajícími pod bod mrazu
obdržel každý tým dva spací pytle…
Ty voděodolný pytle se taky hodí.
…a různé předměty, které mohou využít ve svůj prospěch,
a zvýšit tak svou šanci na výhru.
Bóje, jo?
Měli bychom je svázat provazem.
- Dobře. - A odtáhnout je zpátky.
Podívejte na ty bóje. Hustý.
To jo.
Dostali jsme darem spacáky a voděodolný pytle.
Ale já se snažila zjistit, co přišlo s nima.
Třeba tam bude tajný kód, co musíme vyluštit.
Je to hra.
Nemyslím, že pokaždý dostaneme instrukce.
Na určitý věci si asi budeme muset přijít.
Některý jsou moc hezký.
K paletě byly připevněné bóje a sítě.
Pěkná síť.
Ty bóje unesou dost velkou tíhu.
Myslím, že by se z toho dal postavit vor.
Rozhodně.
A pak mě to trklo. Je to loď.
- Bezvadně to plavalo. - Jo.
- Loď by se hodila. - Jo.
Zatím nevím, co si s tím počít,
ale věřím, že nám to přinese nové možnosti.
Dali nám dva spacáky.
Říkám si, jestli to nebylo pro Alfu.
Dali nám taky jen dvě deky.
Na pět lidí jsme dostali jen dva.
Mrknul bych do Alfy, jestli dostali to samý.
Je nádherně.
Jo.
Máme ohromný štěstí.
Je to šílený.
Lidi by za tu možnost vraždili.
Hoši z Brava netuší, že tým Alfa vystřelil dvě světlice…
- Koukni na ty losí stopy. - Páni.
…a tak se vydali na 2,5 kilometru dlouhou cestu za svými spojenci.
Pořádná škeble.
To jo.
Ranní příliv ustoupil
a bedna před táborem Alfa se tak ocitla na souši.
Alfa má podle nás dva hráče.
A jelikož jsme dostali jen dva spacáky,
vrtá mi hlavou, jestli se bedny nemohly pomíchat.
Takže jsme se vydali zjistit, co spadlo z nebe jim
a jak jsou na tom.
Co to sakra…?
Vypadá to, že si doteď nevyzvedli bednu z pláže.
To je divný.
Nevidím kouř.
Co se tu sakra děje?
Hej.
Tady mají tábor.
Nikdo se toho nedotkl.
Kde mají přístřešek?
Byl tady.
To byl on?
Jo, byl.
Ty bláho. Kde mají plachty?
Je to vybílený, kámo.
To je ale prťavej přístřešek. Museli tu trpět.
Přišli jsme a našli rozbořenej přístřešek.
Po týmu ani stopa.
Ale najednou mi to došlo. „Do háje.“
Jsou pryč, kámo.
Nevšimli jsme si světlic.
- Skončili. - Alfa je pryč.
Zůstaly jen dva týmy. Pěkně, kluci!
- Hej! - Paráda!
To je hustý!
- Ty jo! - Paráda!
Bezva!
Jsme borci!
Zbývají dva týmy.
Od prvního dne říkám, že Bravo vyhraje.
Máme nejsilnější tým.
To je šílený, kámo.
Štěstí nám hraje do karet.
To si piš.
Hezky se to celý sešlo.
Bůh nám přeje.
Hele, tamhle je nůž.
Jejich nůž? Nechali tu nůž?
- Nechali nám vzkaz. - Co?
Vyřezali ho.
- Odsud to jde přečíst. - Jo.
„Bravo, jelikož jste se nechovali…“
- „Jako spojenci…“ - „…spojenci…“
„Budete si muset…“
„Budete si muset naše zásoby najít.“
Schovali svoje zásoby.
- Sakra. - „Nechovali jste se jako spojenci“?
- Co tím myslí? - Já je tak bral.
Možná je naštvalo, že jsme za nima nezašli dřív.
Ten vzkaz mě trochu mrzel,
protože jsme s Bravem vážně uzavřeli spojenectví.
Dost nás to rozhodilo.
Měl jsem sám na sebe vztek.
No nic. Holt se rozdělíme a najdeme to.
Co je to napadlo?
Ty schované zásoby jsou svatý grál.
Získali bychom další sekeru, nůž,
další dvě plachty a luk.
Jak dlouho jsou pryč?
Mějte oči na stopkách.
A tak hledáme. Usilovně pročesáváme okolí.
Dívejte se, jestli vás do očí nepraští něco podezřelýho.
Kde vás mám, zásoby?
Ale štve mě to. Nemůžeme si dovolit takhle plýtvat energií.
- Našli jste něco? - Ne.
Kam jsi to dal, Tre?
Nevím, jak dlouho ještě budeme hledat.
Máš rukavice. Sáhni tam.
Nic tam nevidím.
Zkus, jestli nenahmatáš topůrko.
Měli bychom to vzdát a vrátit se do tábora.
Nic tam není.
Dobře.
Kdybych schovával zásoby v lese,
kam bych je dal?
Dal bych je někam vysoko.
Tohle by býval byl parádní přístřešek.
Mám to!
Bezva!
Jo!
Dobře to schovali.
- Plácnem si. - Brácho.
- Strčili to do týhle díry. - Nářez.
Všechno hezky složili a zabalili do pytle.
Luk a šípy.
Snad tam bude i sekera.
Bri bude mít radost, až to zjistí.
Když jsme uzavřeli spojenectví, bylo divný, že se vůbec neozvali.
Tohle nám dost pomůže.
A prý jsme to byli my, kdo za nima měl chodit.
Podle mě to ale dopadlo, jak mělo.
Za tohle jsem fakt vděčnej.
Je to nářez.
Podíváme se, jestli dostali to samý, co my.
Mrkneme, co je uvnitř.
- To samý, dva spacáky. - To samý.
Hodíme to na záda.
Nevíme, kdo zbyl v Deltě,
jak jsou na tom ani jak dlouho tu plánují vydržet.
Bude to zábava.
Jsme na tom dobře.
Ale když jsme získali všechny věci týmu Alfa…
Máme spacáky navíc, plachty,
nádobí, nože, sekery.
Takže věřím, že si nakonec výhru rozdělíme my.
Co byste udělali s 200 tisíci?
Změnilo by mi to život.
Fakt.
Uděláme, co bude v našich silách,
abychom vyhráli.
Pořád mě žere, že jsem neskočil do vody.
Štve mě to.
Bál jsem se.
Už je ti aspoň trochu teplo?
- Ne, pořád je mi zima. - Teda.
Je to divný. Usnul jsem, probudil se.
Měl ses aspoň hodinu hejbat.
To ne.
Brendon alias Horal… Řeknu vám, ten chlap není jen hrdina, ale legenda.
Ale takhle jsem ho ještě neviděl.
Přemýšlíme, jestli se nepodchladil.
Brendon prožívá příznak podchlazení známý jako „afterdrop“,
kdy teplota tělního jádra klesne pod hranici potřebnou k fungování.
Když jsem byl ve vodě, trochu jsem se nachladil.
Chlad mi lezl po zádech. Teď se to snažím dostat pod kontrolu.
Netřesu se, ale necítím se dobře.
- Jo. - Já nikam nejdu.
Bojím se o Brendona.
Je pro tým velice důležitý.
Zlomilo by nám srdce, kdyby ho to koupání mělo vyřadit.
To je poprvý, co jsem se tu zachumlal do deky.
Koukejte, jak se směje.
Co člověk musí podstoupit, aby mu půjčili deku.
TÁBOR BRAVO
Haló!
Hele, Drake něco nese.
Ahoj.
Alfa už není.
Alfa už není?
Nikdo tam nebyl.
Našli jsme jejich bednu.
Panebože.
Ty bláho!
Zbývají dva týmy.
Zbývají už jen dva týmy a já jsem v jednom z nich.
Je to skvělej pocit.
Nevím, co říct.
- Prohledali jsme les, našli jejich věci. - Máme další plachtu.
To je skvělý.
Jsem v šoku.
Teda, lidi.
Našels sekeru?
Máme žlutou sekeru.
Zbývají dva týmy.
Co to ale znamená?
Jak dlouho tu ještě budeme?
Musíme počkat.
Až přijde příležitost.
Trochu mě děsí, že zrovna o týmu Delta toho moc nevíme.
Snažím se vymyslet, jak získat konkurenční výhodu,
protože nelze předvídat, jak se věci vyvrbí.
Musíme doplnit kalorie.
- Potřebujeme jídlo. - Spánek.
- A spánek. - A vodu.
Jestli nechceš spacák, vezmu si ho.
Tak ber.
- Určitě? - Jo.
- Chci, abys ho měl ty. - Proč?
Byl jsi ve vodě a třásl ses.
Už jsem v pohodě.
Taky jsem to jednou zažil.
Dokáže se to uprostřed noci vrátit.
Jo. Je zima.
Budu v pohodě.
Poprvý, co jsme tu, mám deku.
Dobře. Porada na dobrou noc.
Zbývají jen Bravo a Delta.
Budeme tu ještě dlouho, nebo to brzo zabalí?
To nevíme.
Ale všichni máme spacáky, z čehož máme velkou radost.
- No ne? - Jo.
To si piš.
Jdeme spát.
DEN 19 – ZATAŽENO 6:52 – 5,5 STUPNĚ POD NULOU
TÁBOR DELTA
Co já bych dal za lopatu.
Aljašská příroda dokáže být brutální.
Máme za sebou týdny a venku se ochlazuje.
Mám tu pěknej kousek.
Každý den najdeme nějaké jídlo, ale ne dost, abychom tu přežili.
Takže jde do tuhýho.
Mrňousi.
Mám mrňouse.
Ostatní chtějí jíst jednou denně, ale s tím nesouhlasím.
Najdu si nějakou potravu navíc jen pro sebe.
Jo!
To je kus.
Každý den tady je dřina.
Cítím to na těle i v kostech.
Je mi 50, jsem starší než ostatní.
Občas to přeženu nebo mi prostě vyhládne.
Dobrota.
Eric se ráno vydal hledat potravu
a připravil si lehkou snídani.
Ale jen pro sebe.
Ušlo to.
Všechna předchozí jídla
jsme vařili pro všechny v jednom velkým hrnci.
O jídlo bychom se měli spravedlivě dělit.
Pardon.
Eric se nechová jako týmový hráč.
Musíme spolupracovat.
Každý děláme něco. Ne všichni můžeme hledat potravu.
Včera jsem riskoval, když jsem skočil do vody,
ale udělal jsem to pro tým.
Tak mně ani mýmu týmu neupírej jídlo, protože máš hlad. Ten máme všichni.
Dneska jste nějak potichu.
Mně osobně je jedno, kdy kdo jí,
dokud si jídlo rozdělujeme rovným dílem.
Takže nemám jíst, a místo toho se dál cítit takhle?
Nejsme tu každej za sebe.
Jako tým se dělíme.
Teď mám výčitky, že jsem se najedl. Nebudu teda jíst.
- Jestli to chceš dělat, nevyčítej si to. - Nebudu.
Musíme se spravedlivě dělit.
Kašlu na to.
TÁBOR BRAVO
Sakra. Lepší než nic.
Měla to být veverka.
Je na placku.
Sammy chytil další myš.
Malej myšák.
Co že chytil?
Sammymu vlezla do pasti myš.
Bezva.
Je libo snídani, Emily?
Jen si ji nech, Sammy.
Nesu ti snídani, Bri.
Mňam.
Je to pořádný maso.
Škeble a krabi jsou fajn.
- Ale tohle je červený maso. - Jo.
Je to nálož bílkovin a kalorií.
Podělím se…
- Asi oželím. - …o jedno masitý stehýnko.
Nechci to jíst.
Na cestu budeš potřebovat energii.
Proto jsem včera snědla spoustu škeblí.
Zato se těším, až se napiju vody, kterou musím převařit,
a dopluju na ostrov.
Nedaleko od tábora je ostrov.
Chci se podívat, jestli tam nerostou nějaký užitečný rostliny.
Třeba bychom tam mohli lovit zvěř.
- Dáme to sem napravo, Drew. - Dobře.
Jestli zvládneme postavit vor
a prozkoumat ten ostrov dřív než soupeři,
musíme tam vyrazit.
Vor je podle mě obrovská strategická výhoda,
kterou Delta ještě nezvážila.
Chci se tam co nejdřív dostat.
Ostrov leží téměř 500 metrů od pevniny
a Emily bude většinu cesty veslovat proti proudu.
- Díky za pomoc. - Za nic. Bude to hned.
Podle mě by tě to uneslo už teď.
Já bych ještě přidala.
Ještě to můžeme znova stáhnout.
- Přivážeme to k tomu rohu? - Jo, k rohu.
Tak to nechci. Chci ty bóje pod vorem.
Začínám je trochu buzerovat.
Rozhodně umím být puntičkářka,
ale v tomhle případě jde o moje zdraví.
I kdybychom jich sem nacpali víc…
Tyhle jsou tvrdý. Nenacpeš je tam.
Já už tam čtyři bóje nacpal.
Emily najednou řekla: „Skočím na vor a dojedu na ostrov.“
My na to: „Dobře.“
Doma často stavíme na řece plovoucí mola.
Vím, že bych to s vorem uměl líp. Na vodě trávím hodně času.
Mám víc zkušeností s plavením než Emily.
Já bych to přivázala zpátky k lanu.
Půjdu pryč. Nechám to na vás.
Sakra, já se rozčílil.
Trvá na tom, že tam pojede ona.
A víš ty co? Tak si to užij, holka.
Určitě tam je proud.
- Jo. - Určitě.
Je to vidět.
Je pořád odliv?
- Jo. - Můžeme počkat na příliv.
- Ne. - Radši bych vyplula.
Příliv je fakt silnej, takže by ho neměla podceňovat.
Rozhodně to nebude rychlá projížďka.
Pěkně si mákne. Zvlášť proti přílivu.
Raz, dva, tři, zvedáme!
Přijde mi, že nemám stoprocentní podporu.
Musíme ho dostat na vodu.
Podle mě mi moc nevěří.
Ale já to zvládnu.
Sedni si.
Emily vyplouvá v 13:20.
Na cestu tam a zpět jí tak zbývají necelé čtyři hodiny.
Připravená?
Pak padne tma.
Tři, dva, jedna, jedem!
Pádluj.
Takový malý pádlo.
Jdu vejš, ať na ni vidím.
Moc to nejede.
Myslíš, že tam něco je?
Nevím. Bylo by to super.
Už mě odnesl proud.
Poznáte, jestli se vůbec hýbu, nebo ne?
Jo, rozhodně jsi popojela.
Chtěla bych týmu donýst něco k jídlu.
Udělat jim radost.
Snažím se nepropadat beznaději
a zvládnout to ve prospěch týmu.
Jakmile tě vezme proud, budeš muset pádlovat jako o závod.
Pádluj!
Devět set metrů severně od ostrova poblíž tábora Delta
objevil profesionální traper Brendon stopy neobvyklé kořisti.
Hledám urzona.
Sem tam zahlídnu jeho stopy.
Třeba tady.
Myslím, že to je jeho doupě.
Nebo aspoň díra, kam leze.
A pak je tady hromada uschlýho trusu.
Nejspíš tu bydlí a sem chodí na záchod.
Kéž by tu byl i čerstvej.
Urzon nežere maso.
Ožírá kůru ze stromů.
S každým dnem nám ubývá sil.
Trpíme nedostatkem živin.
Ale když ulovíme urzona,
získáme asi 4,5 kila masa a spoustu tuku.
To by bylo boží.
S plnými žaludky by se zvedla morálka.
Vzal jsem si tak do hlavy, že toho urzona ulovím.
Taky jsou často na stromech.
Vidím čerstvější trus.
A další díru.
No nekecej.
Tamhle je.
Nelez nahoru.
Promiň, kámo.
Padá dolů.
Promiň, kamaráde.
Bravo!
K večeři bude urzon!
Ocas hezky dál od těla, ať mě nepíchne do zadku.
Nemůžu se dočkat, až ho přinesu do tábora,
protože tým hladoví.
Snad tak posílím morálku.
TÁBOR BRAVO
Stahuje mě proud.
Vidím ho.
Jak se blížím k ostrovu, říkám si,
že to musím dát,
že musím zabrat.
Voda je studená,
ale čím rychleji tam dopluju, tím dřív se vrátím.
Země na obzoru!
Jsem v tom sama.
Chvátni si, ať se stihneš vrátit ještě za odlivu!
Emily má na průzkum ostrova a návrat na pevninu
hodinu a 40 minut.
Může to být ztráta času, ale kdo ví… Zkusila jsem to.
Když jsem sama v přírodě,
cítím neskutečný klid a nadhled.
Dýchám, poslouchám a pozoruju.
Přemýšlím o tom, v jaký nevýhodě oproti klukům z týmu jsem.
Nevím, jestli se stihne vrátit do tmy.
Jen ať se kouká vrátit. Má všechny tři pytle.
- Všechny tři? - Jo.
Dokáže mě vytočit,
jak neumí naslouchat okolí.
Nevím, jestli jsem se někdy ocitla sama v situaci,
kdy jsem musela zapojit všechny síly.
Někdy prostě musíte zariskovat a zkusit to.
Panebože, planá jabloň.
Paráda.
Já věděla, že tu budou planý jabloně.
Super.
Vzhledem ke klimatu jsem věděla, že tu budou,
ale naše strana zálivu je ve stínu.
Jsem na svůj nápad pyšná.
To bylo super.
Dostala jsem šanci zvládnout něco sama.
Připomnělo mi to, co ve mně je.
Chutnají trochu jako Granny Smith,
ale protože jsem dneska nepila ani nejedla, přijdou vhod.
Co to je?
Ale ale.
Copak to tu máme?
Máme tu celou sadu. Pane jo.
Panebože. Jsem nadšená, i když přesně nevím, co to je.
Bude to nějaká past.
Nevím přesně, jaký živočichy do ní chytíme,
ale možná někdo z týmu bude vědět.
Rozhodně pojede se mnou.
Odvézt ji nebude jen tak.
ČAS DO ZÁPADU SLUNCE
Doufala jsem, že se stihnu vrátit do západu slunce.
- Emily je pořád na ostrově. - Jo. Měla by se co nejdřív vydat zpět.
Jde k voru.
Sakra.
Jsem tak unavená.
Dobře. Už jen kousek.
Jsi v pohodě?
Jo.
Našla jsi něco?
Vypadá to na pasti na krevety.
Ale možná se pletu.
- Paráda. - Bezva.
Přichází příliv.
Cítím, že mi vítr fouká do tváře.
Mám tak trochu strach ze změny počasí.
Tady se mění rychle.
Už pádluje. Vyrazila.
To je dobře.
Je to štreka.
Asi stojím na místě.
Unáší ji proud.
Ale ne. Musí to dát.
Do háje.
Panebože.
Připravte se na masný hody, lidi.
Ty bláho!
- Co máš? - Tys ho dostal. Ty bláho!
Mám ho.
- Kamaráde. - Horal úřadoval.
Jo. Počkej.
Jak?
- Je to Horal. Co se divíš? - Proboha.
Můj hrdina, Horal, mě zachránil.
Šel do lesa a ulovil urzona.
Připisuješ si mý zásluhy?
Ne, jen ho přivazuju. Chtěl jsem ho odvázat.
Nepřeřízni lano.
Neboj.
Ráno bylo vyhrocený,
takže tenhle urzon nám prospěje.
Odnesu ti ho k vodě?
Jo. Vyvrhneme ho tam.
Jsem na sebe pyšnej.
Opatřil jsem jídlo pro všechny. A jak výživný.
- Takhle je vytrhneš. - Jo.
A střádáš je.
Všechny je vyškubneš a dáš na kopičku.
Takhle se to dělá.
Vím, že Eric ráno snědl jídlo, co jsme si měli rozdělit.
Ale nevrátíme mu to. Všichni se s ním spravedlivě podělíme.
Urzona budu jíst poprvý v životě.
Už to bude.
Nasolil jsi ta žebírka?
Koukni na ten tuk.
Jak se cítíte?
- Fajn? - Skvěle.
Podusíme si mysliveckej guláš.
Máme tu stehna, játra, srdce.
Zabírám si srdce.
Máš ho mít. Je tvoje.
Naštvalo je, že jsem se ráno najedl víc než ostatní.
Já je chápu.
Občas se chovám jako idiot.
Musím na sobě zamakat.
Větší krysu jsme tu ještě nejedli.
Nestěžuju si.
Brendon mi dodává sílu pokračovat.
Jsem vděčnej za to, koho mám v týmu.
Kdo má játra?
Urzoní játra.
Protože občas se k nim nechovám hezky.
Jsme jak vlčí smečka.
Zajímalo by mě, co večeří Bravo.
Lížou si slzy.
- Ne. - Držím jim palce.
Šťastnou cestu domů.
TÁBOR BRAVO
No tak, Emily. Musíš se vrátit před soumrakem.
Do háje!
Ten podělanej vor se rozpadl.
Sakra práce.
V pohodě, Em?
Stojí to za prd.
Náš poklad se potápěl.
Zkouším ho přesunout.
Výborně.
Ty pasti mě hrozně zpomalujou,
ale musím to zvládnout. Kvůli sobě i týmu.
Sakra.
Jede úplně špatným směrem.
Příliv ji odnáší.
Je 17:06.
Jak se příliv blíží k nejvyššímu bodu,
nejenže zvětšuje vzdálenost k břehům tábora,
ale také mění směr proudů.
Ty nyní odnášejí vše ven ze zátoky
směrem k Tichému oceánu.
Odneslo ji to dost daleko. Mířila sem a teď je tamhle.
Snažila jsem se nepanikařit.
Neházela jsem flintu do žita.
Přestala pádlovat.
Stmívalo se a všichni jsme měli o Emily strach.
Musela být asi dost zoufalá.
Nevěděl jsem, jestli má na návrat dost sil.
Těch pastí se možná nedočkáme.
Sakra.
Trochu mě naštvalo, že chtěla jet na ten ostrov.
Sedět na voru já, zvládnul bych to.
Pádloval bych jako o život.
Není to nic těžkýho. V jejím podání to může skončit fiaskem.
Musí být úplně vyřízená.
Jdu si ohřát nohy. Strašně mě bolí prsty.
Jen jdi. Bri udržuje oheň.
Fajn.
Co?
Emily odnáší příliv.
Co?
Nedělám si srandu.
Není to dobrý.
Už taky musí být pěkně unavená…
Určitě je dost naštvaná.
Sakra. Jestli vypadne, jak se dostaneme k věcem?
Ne?
Do háje. Má všechny nepromokavý pytle a ten velkej taky.
- Pohlídáš oheň? Zajdu tam. - Jasně.
Sakra.
Proud odnesl Emily 900 metrů východně od tábora.
A je tak silný,
že pádlovat proti němu se ukázalo jako předem prohraný boj.
Doufám, že to zvládne.
Pozorovat spoluhráče, jak se zmítá na voru na vodě,
s vědomím, že mu nepomůžete, je zoufalý pocit.
- Drew? - Jo?
Přinesl bys mi její péřovku?
Nebudu se brodit tím blátem.
Je zvláštní, že s některými spoluhráči to ani nehlo.
Nikdo nevyšiloval,
ale bojím se, že čas hraje proti nám.
Až dorazím, půjčím jí svojí bundu.
Já svojí klidně taky.
Vím, že Emily je drsňačka a umí si poradit.
Ale má strach a je jí zima.
Když vás proud odnese tak daleko…
Taky se nemusí vrátit.
Zaber, Em! To dáš!
Díky.
Je to hrůza!
Začínám…
Do háje!
…vážně panikařit.
Bolí mě úplně celý tělo.
Nemůžu s tím proudem bojovat a pomalu mě unáší na oceán.
Zaber, Em!
Je to beznadějný.
Vím, jak funguje podchlazení a jak rychle umí nastoupit.
Jde tu o život.
Musím pustit vor,
naplnit tohle vzduchem,
držet se toho a doplavat na břeh.
Jinak tu zůstanu.
Uvázla jsem tu.
Nevím, co si počít.
To dáš, Em!
Musí se sem dostat.
Je vyčerpaná.
Panebože.
Jsem vyděšená.
Mám hroznej strach. Do vody se mi nechce.
No tak, Emily! To dáš!
Zvládne to. Jen se musí sebrat.
Sakra.
To je v háji.
Je totálně vyčerpaná.
Možná skončí.
Fakt se mi do toho nechce.
Už teď se třesu.
Fakt se bojím.
Strašně se bojím.
Takhle to vzdát nemůžu.
Překlad titulků: Anna Farrow