ZIUA 15 - SENIN 3:48 AM - 3,3°C
Tonia, ne auzi?
Tonia?
TABĂRA ALFA TONIA, TRE
Stai!
Tonia și-a pierdut cunoștința.
Hei!
Recepționat.
Tonia? Tonia, mă auzi?
Am întrebat dacă mă auzi, Tonia!
Doamne…
Pacientul răspunde la stimuli de durere.
Tonia?
Bine. Deschide ochii!
Bine. Rămâi cu noi! O să-ți ținem de cald.
Bine.
Ține-o de vorbă!
Tonia, sunt cu tine, da?
O să te urcăm pe barca aia.
- Bine. - O să te ducem într-un loc cald.
Trebuie să stau aici cu Tre.
Știu că trebuie să stai cu Tre.
Te transportăm afară. E nevoie de îngrijire urgentă.
Lasă coșul aici!
Știu că e greu.
- Trebuie să te încălzim. - Nu-l las aici!
- Știu. - Doar el a rămas!
Știu. O să te îngrijim.
Unu, doi, trei!
- Bine. - În regulă.
Aveți grijă! E foarte alunecos aici.
Încet și ușor!
Tonia a leșinat. Și-a pierdut cunoștința.
Tre, vrei să vii aici?
Nu mai eram în joc. Eram într-o situație de viață și de moarte.
Știu că are un copil de vârsta mea.
Are oameni care se așteaptă să vină acasă.
Singurul lucru la care mă gândeam era
că trebuie să primească orice ajutor e necesar.
- Tre e aici. - Mergi la plimbare, da?
- Vino aici! - Ce faci?
- Îmi pare rău, Tre. - Lasă scuzele!
E cum ți-am spus azi. Se mai întâmplă, da? Se numește viață.
Mereu se întâmplă chestii.
Până când vei muri, o să se tot întâmple ceva.
Nu te simți prost!
Regret că ți s-a întâmplat asta.
E-n regulă.
O să plecăm.
Vreau să fii acasă cu copiii și părinții tăi, da?
Tre, coboară!
Poate că nu am câștigat, dar ne-am făcut înțeleși.
- Da. - Da?
Da.
Tot timpul, am crezut că vom câștiga.
POMPIERII VOLUNTARI DIN PETERSBURG
Nu știu ce s-a întâmplat.
Știu că, atunci când m-am trezit, eram legat de o targă
și nu mai eram în joc.
- Bine. - Haide!
Aveam nevoie.
Aveam nevoie pentru familie, pentru mine.
Sunt încă șocată.
Dar am un nou membru de familie pe viață.
Asta e o victorie. Rareori întâlnești oameni extraordinari.
Voi fi mereu recunoscătoare.
Sper că va lupta pentru locul lui pe tabla de joc
și că-și va da o șansă.
Nu vreau să fiu eu cea care i-a răpit-o.
TONIA A FOST TRANSPORTATĂ LA SPITAL,
UNDE A FOST TRATATĂ PENTRU HIPOTERMIE DIN CAUZA FRIGULUI,
HIPOGLICEMIE ÎN URMA MALNUTRIȚIEI ȘI DESHIDRATARE.
ASTFEL, A FOST NEVOITĂ SĂ IASĂ DIN JOC.
DUPĂ CE ȘI-A AJUTAT COLEGA, TRE S-A ÎNTORS SINGUR ÎN TABĂRA ALFA.
ARE 24 DE ORE SĂ-ȘI GĂSEASCĂ O ECHIPĂ NOUĂ. ALTFEL, VA FI DESCLAIFICAT.
11 JUCĂTORI
ZACH ECHIPA ALFA - ELIMINAT
BAYO ECHIPA ALFA - ELIMINAT
TONIA ECHIPA ALFA - ELIMINATĂ
TRE ECHIPA ALFA
O SINGURĂ REGULĂ
DREW ECHIPA BRAVO
DRAKE ECHIPA BRAVO
EMILY ECHIPA BRAVO
SAMMY ECHIPA BRAVO
TREBUIE SĂ FIE ÎNTR-O ECHIPĂ
JULIO ECHIPA CHARLIE - ELIMINAT
BRI ECHIPA CHARLIE
BRI ECHIPA BRAVO
JOEY ECHIPA CHARLIE
JOEY ECHIPA DELTA
MEGHAN ECHIPA CHARLIE - ELIMINATĂ
PENTRU A CÂȘTIGA UN MILION DE DOLARI
ERIC ECHIPA DELTA
BRENDON ECHIPA DELTA
JOSEPH ECHIPA DELTA
TINA ECHIPA DELTA
OUTLAST: CÂȘTIGĂM ÎMPREUNĂ
ZIUA 15 - SENIN 2:45 PM - 2,2°C
Cele trei echipe au trăit acum cea mai friguroasă noapte din Alaska.
TABĂRA BRAVO
Iar s-a răcit. Am tremurat aproape toată noaptea.
M-am trezit și am adunat lemne. Nu mai erau.
Ne gândim că avem destule, dar se consumă imediat.
Mi se vede respirația chiar și în adăpost.
Da.
Cea mai problematică situație
a echipei mele acum sunt nopțile.
N-avem saci de dormit.
Azi-noapte au fost temperaturi de îngheț.
Nu dormim niciunul toată noaptea, pentru că ne e frig și tremurăm.
N-am înțeles zicala: „Mai rece decât fundul celui care sapă fântâni.”
Dar fesele îți îngheață ca naiba.
Da.
TABĂRA DELTA
O să împărțiți o pătură de lână noaptea, zgârciților.
- O să vin lângă tine. - Știu.
Atunci, vino!
Nu mi-e frig ușor. Sunt obișnuit cu zăpada,
însă chestia e
că o să dorm pe pietre, pe foc, după ce se stinge,
doar ca să mă încălzesc.
Trebuie să adunăm lemne de foc.
Va fi tot mai frig.
Și va rămâne frig. Asta e problema.
Se face tot mai frig cu fiecare noapte.
A fost greu, dar știu că voi supraviețui datorită echipei Delta.
M-au primit cu brațele deschise, iar asta mi-a schimbat destinul.
O sticlă de whisky ar fi chiar…
- Doamne! - …tare.
TABĂRA ALFA TONIA, TRE
TABĂRA ALFA TRE
Când vezi că o colegă și o prietenă apropiată leșină…
Am trăit o teamă pe care n-o mai cunoscusem până atunci.
Tonia a plecat.
Știu că, de fapt, i-ar plăcea să se întoarcă.
Nu se poate întoarce.
Sunt ultimul mohican.
TIMP PÂNĂ LA ELIMINARE
Sunt ultimul Alfa.
Trebuie să găsesc altă echipă. N-am încredere în Bravo,
dar văzând că nu pot ajunge la Charlie sau Delta înainte să se întunece afară,
e singura mea opțiune de a rămâne în joc.
Ajungând într-un grup nou,
trebuie să le învăț personalitățile, să-i citesc…
Nu știu.
Sigur, oricine te va accepta,
dacă aduci provizii și lucruri pe care le pot folosi.
Ai fost bună, colibă mică!
Întâi, Tre trebuie să tragă o rachetă în onoarea colegei sale, Tonia.
Sunt obișnuit să fiu singuratic,
dar cu Tonia voi fi prieten pe viață.
O rachetă?
Fugi de-aici, frate!
- Hai odată! - Rachetă!
Hai odată!
Cred că e de la Alfa.
Bravo a spus că avem o alianță,
dar eu n-am văzut nicio prietenie dinspre Bravo.
După ce Bayo și-a tras racheta…
E o rachetă!
Și-a plecat acasă!
La revedere, hoțule!
Nu mi-a căzut deloc bine să aud că Bravo sare de bucurie.
Alfa a tras o rachetă.
Apoi, după ce a tras racheta Zack,
Bravo n-a făcut absolut nimic.
E nasol că am făcut alianța și nu ne-am ales cu nimic.
Mi-a dat de gândit.
Știu că trebuie să merg la Bravo,
dar nu asta vreau să fac.
Am început cu Alfa.
Vom termina cu Alfa.
Adică, știm cu toții.
Lăcomia e un păcat, iar eu nu sunt așa.
- Am auzit două. - Două rachete.
În timp ce Delta se gândește cine a tras cele două rachete,
echipa Bravo continuă cu sarcinile zilei…
Omul muncitor Omul muncitor
fără să bage-n seamă rachetele și dispariția echipei aliate, Alfa.
Da!
Sunt cei mai gălăgioși din jocul ăsta.
Așa!
Să găsim un loc bun!
Înainte să plec, ascund proviziile de Bravo.
Chiar nu vreau să ajungă la ei.
Și-ar dubla la propriu proviziile.
Mi se pare că ar trișa.
Să fie interesant, da?
Vă credeți puternici.
Distracție plăcută!
Acum va trebui să arătați că puteți reuși cu ce aveți.
Nu v-ați comportat deloc ca într-o alianță.
Nici când am fost răniți, n-ați trecut pe la noi.
Așa că hai să jucăm un joc!
Dacă ratează, e vina lor.
Tonia mi-a zis
că ai o singură șansă ca să arăți cuiva cum ești.
Oricine câștigă, sper că a reușit corect, cu integritate.
ZIUA 18 - VÂNT 8:55 AM - 4,4°C
Pare un… Cred că e un elicopter.
E o pasăre.
Sigur e un elicopter.
Arunc o privire.
Au întins niște corzi mari, echipă!
- Serios? - Da.
Au niște pachete mari de lăsat.
Pentru prima dată în 18 zile…
Mai e unul.
…sunetul elicelor…
Ce mare e containerul ăla!
…semnalează sosirea unor resurse.
Mă bucur atât de mult!
Hai!
E lăsată o ladă în toate cele patru locuri.
O lasă vizavi. Mai vine una.
TABĂRA DELTA
Conținutul asigură supraviețuirea,
iar cutia și balizele prezintă și o oportunitate ascunsă.
Dacă echipele decid că riscul merită răsplata,
trebuie să înfrunte apa rece ca să le ia.
Hai!
Bate vântul.
Începe să plutească.
Deci lada e în apă.
Frate!
Niciunul nu vrea să intre în apă la două grade.
Nu! Se îndepărtează.
Sigur e foarte rece.
Ce naiba?
Cum naiba o să le luăm?
E aprovizionarea. Nu știm ce naiba ne-au dat.
Sper la ceva foarte bun.
Acolo? Nu!
Care dintre poate înota?
Cine intră?
- Cine o face? - Ai cea mai multă grăsime.
Intri tu?
Chestia aia se îndepărtează. Asta e sigur. Intru eu.
Bine. Intră!
Am rămas în izmene.
N-o s-o las să scape.
Doamne!
Fir-ar!
Hai! Acum!
E rece. N-o să mint.
Încep să nu-mi mai simt degetele de la mâini și picioare.
Dă-mi creanga aia!
TABĂRA BRAVO
Fir-ar! N-ajunge.
La dracu'!
Plămânii încep să aibă spasme.
Incontrolabile.
Doamne!
- Treci acolo acum! - Ca o bestie!
Brendon, n-a ezitat deloc să sară în apă pentru noi.
Te îmbrățișez, uriașule.
Încălzește-te acolo!
TABĂRA BRAVO
Ai reușit.
- Da! - Cizma mea e plină de apă.
Trage, Sammy!
Avem și plasă?
Uită-te la locul tău! E cald și plăcut.
Focul e bun.
Băiatul meu!
Mă îngrijora că putea fi hipotermie.
- Mă bucur. - Cât mă bucur acum!
Îmi bubuie inima.
Sper că e mâncare.
Începem.
Bine. Zâmbiți!
- Ce e? - Nu știu. Doi saci.
Ce e acolo, Sammy?
- Arată ca un sac de dormit. - Sac de dormit!
Un sac de dormit.
Doi saci de dormit.
Ce surpriză plăcută!
Temperatura a scăzut oficial sub zero.
Fiecare echipă a primit doi saci de dormit…
Sacii ăștia uscați vor fi și ei buni.
…și diverse componente de folosit în avantajul lor,
care le-ar crește șansele de a câștiga jocul.
Geamanduri?
Trecem frânghia prin geamanduri.
- Bine. - Și le tragem înapoi.
Câte geamanduri! E o nebunie.
Știu.
Avem darurile evidente, sacii de dormit și cei uscați,
dar mă străduiesc să văd ce mai e acolo.
E vreun cod secret de spart?
Totuși, e un joc!
Nu cred că vom primi mereu toate răspunsurile.
Va trebui să ne străduim să găsim răspunsurile.
Astea sunt frumoase, băieți.
Lada are geamanduri și plase atașate de ea.
E o plasă bună.
E evident că plutește cu multe chestii pe ea.
Ar fi un început bun pentru o plută, sincer.
Clar!
Și mi-am dat seama! Era o barcă.
- A plutit atât de bine! - Da.
- Îmi place ideea de barcă. - Da.
Nu prea știu ce o să facem cu ea acum,
dar cred că, având-o, vom avea și mai multe șanse.
Ne-au dat doi saci de dormit. Mă întreb dacă erau pentru Alfa.
Ne-au dat două pături.
Am primit doar două pentru cinci persoane.
Merg la Alfa să aflu dacă au primit la fel.
Ce zi frumoasă!
Da.
Suntem binecuvântați.
Da. E o nebunie.
Mulți ar vrea să fie în locul nostru.
Ignorând cele două rachete trase de echipa Alfa cu o zi înainte…
Urme de elan!
…băieții din Bravo fac drumul de 2,5 kilometri
ca să-și verifice aliații.
O scoică mare!
Da.
Fluxul de dimineață s-a retras,
lăsând în urmă o ladă în fața teritoriului Alfa.
Credem că Alfa mai are doi jucători.
Fiindcă am primit doi saci de dormit,
m-am gândit că poate s-au amestecat resursele.
Azi mergem la Alfa ca să aflăm ce resurse au primit ei,
ca să vedem ce fac.
Ce naiba?
Se pare că toate resursele Alfa sunt încă pe plajă.
E ciudat, frate.
Nu văd niciun fum.
Ce naiba se întâmplă?
Hei!
Aici e tabăra lor.
Nu s-au atins de ele.
Unde e adăpostul?
Era chiar aici.
Ăsta era adăpostul lor?
Da. A fost.
Nu se poate, frate! Unde sunt prelatele?
E golit complet.
Frate, chestia asta e mică. Cred că le-a fost greu.
Am intrat în adăpostul lor și totul era devastat.
Nu era nimeni acolo.
Dar, deodată, mi-am dat seama și mi-am zis: „Băga-mi-aș!”
Au plecat, frate.
Au ieșit din joc, iar noi n-am știut.
- Au plecat. - Alfa a dispărut.
Suntem ultimele două echipe rămase. Hai, băieți!
- Hei! - Așa!
Uită-te la noi!
- Doamne! - Da! Așa!
Așa!
Așa, frate!
Doar două echipe!
Din prima zi am zis că Bravo e sortită să câștige. Suntem puternici.
E o nebunie, omule.
Șansele sunt în favoarea noastră.
E clar. Pe bune.
Când am văzut că totul s-a aranjat așa,
părea că a fost mâna lui Dumnezeu.
E un cuțit acolo.
Și-au lăsat cuțitul?
- Au scris un bilet. - Ce?
În pădure.
- Poți citi de aici. - Da.
„Bravo, din moment ce nu prea a fost…”
- „O alianță așa de mare…” - „O alianță…”
…„acum, trebuie…”
„Trebuie să găsiți proviziile pe care le-am lăsat.”
Au ascuns proviziile.
Măi să fie!
„Nu prea a fost o alianță”?
- Ce vrea să zică? - Credeam că a fost.
S-or fi supărat că n-am venit mai repede, ca să vedem ce fac.
M-a cam deprimat biletul ăla,
pentru că chiar a existat o alianță între Bravo și Alfa.
Am fost foarte dezamăgiți.
Și eu am fost foarte supărat.
Bine. Să ne despărțim și să le găsim!
Ce naiba, frate?
Dacă găsim proviziile, e ca Sfântul Graal.
O să mai avem o secure, un cuțit.
Mai luăm două prelate, încă un arc.
De când au plecat?
Fiți cu ochii în patru!
Așa că am căutat bine de tot lucrurile astea.
Căutați ceva care arată puțin ieșit din comun.
Haideți, provizii, provizii!
Dar e nasol, pentru că n-avem calorii de irosit pentru asta.
- Ați găsit ceva? - Nu.
Unde le-ai ascunde, Tre?
Nu știu cât trebuie să mai căutăm.
Ai mănuși. Bagă-ți mâinile acolo!
Nu văd nimic acolo, frate.
Vezi dacă simți un mâner! Mâner de secure?
Ar trebui să renunțăm și să ne întoarcem în tabără.
Nu e nimic, frate.
Bine.
Dacă aș ascunde o grămadă de provizii în pădure,
unde le-aș pune?
Le-aș pune undeva sus.
Ar fi fost un adăpost bun aici.
Le-am găsit!
Să mergem!
Hei!
Ce bine le-au mai ascuns!
- Bate palma, frate! - Frate!
- Uite-le! Ascunse după o gaură. - Super!
Totul e bine împăturit și pus într-un sac.
Arcul și săgețile. Să sperăm că e și securea!
Bri o să se bucure enorm când o să afle.
După ce ne-am aliat, a fost ciudat să nu știm de ei.
E un moment important în jocul nostru.
Apoi, se pare că trebuia să-i vizităm mai des.
Cred că s-a rezolvat cum trebuia.
Sunt recunoscător acum.
E o nebunie totală.
Să vedem dacă au aceleași provizii în pachetul lor!
Să vedem ce e înăuntru!
- La fel. Doi saci de dormit. - Da.
Să le cărăm pe toate în spate!
Nu știm sigur cine mai e în Delta
sau cum se descurcă și cât vor să rămână.
Va fi amuzant.
E bine aici.
Dar acum, că am luat tot ce era în tabăra Alfa…
Avem saci de dormit în plus, prelate pentru adăpost,
ustensile suplimentare, cuțite, securi.
Cred că Bravo va fi echipa de un milion de dolari la final.
- Ce-ați face cu 200.000? - Mi-aș schimba viața.
Toată viața. Mi-aș schimba viața.
Vom face orice e necesar și tot ce e posibil
ca să câștigăm.
Încă mă simt ciudat că n-am sărit în apă. Îmi pare rău.
M-am speriat mult.
Ți-e un pic mai cald sau încă…
Nu. Încă mi-e puțin rece.
E ciudat. Am adormit și m-am trezit.
Trebuie să te miști o oră după aia.
Nu!
Brendon, alias Omul Munților, tipul ăla
a devenit legendă, frate.
Dar nu l-am mai văzut așa.
Se instalează hipotermia?
Brendon suferă de un sindrom al hipotermiei cunoscut sub numele de șoc.
Temperatura corpului scade sub nivelul de funcționare,
la mult timp după ieșirea din apă.
După ce am intrat în apă, am răcit ușor. Am simțit pe șira spinării.
Acum încerc să mă controlez.
Da, nu tremur sau ceva, dar nu mă simt confortabil.
- Da. - Nu plec nicăieri.
Îmi fac griji pentru Brendon.
A fost un membru important în echipa noastră.
Dacă apa l-ar scoate din joc, ar fi sfâșietor pentru noi toți.
E prima dată când mă cuibăresc într-o pătură.
Doamne! Zâmbește!
Prin ce treci ca să primești o pătură aici!
TABĂRA BRAVO
Salutare!
Stai! Drake cară ceva.
Bună!
Alfa nu mai e.
Alfa nu mai e?
Nu era nimeni acolo.
Proviziile lor erau acolo.
Stai! Doamne!
Stai așa! Ce?
Au rămas două echipe.
Mai sunt două echipe. Eu sunt într-una dintre ultimele echipe.
E un sentiment uimitor.
Nici nu știu ce să spun.
Am găsit în pădure tot ce aveau.
Mai avem o prelată.
E grozav!
Sunt șocată, sincer.
Doamne!
Ai luat securea?
Avem securea galbenă.
Au rămas două echipe.
Ce înseamnă asta?
Cât o să mai stăm aici?
Trebuie să așteptăm,
ca să vedem când se ivește ocazia.
E cam înfricoșător, fiindcă Delta e o echipă despre care nu știm prea multe.
Încerc să-mi dau seama cel mai bun mod de a fi în avantaj,
fiindcă nu știm cum o să meargă lucrurile.
Avem nevoie de calorii.
- De mâncare. - Și de somn.
- De somn. - De apă.
Dacă nu vrei sac de dormit, îl iau eu.
Nu vreau. Ia-l tu!
- Sigur? - Da.
- Prefer să dormi tu în el. - De ce?
Te-ai udat. Ai avut frisoane.
Eu sunt bine și uscat.
Asta era înainte de mlaștină.
O să ai de suferit în toiul nopții.
Da, frate. Frigul.
Eu mă descurc.
Am o pătură pentru prima dată aici.
Bine. Discuția de seară!
Acum au mai rămas doar Bravo și Delta.
Vom mai sta mult aici? Vor termina repede jocul?
Nu știm.
Dar avem saci de dormit cu toții și ne bucurăm mult.
- Da? - Da.
Da, domnule.
Terminat!
ZIUA 19 - NOROS 6:52 AM - 5,5°C
TABĂRA DELTA
Aș ucide pentru o lopată acum.
Mediul din Alaska poate fi destul de dur.
Au trecut câteva săptămâni și se face tot mai frig.
Încă una frumoasă!
Continuăm să aducem mâncare, dar nu suficient cât să ne întrețină.
Deci, lupta e intensă.
Un micuț.
Micuțule!
Toți ceilalți vor să mănânce o dată pe zi. Eu nu-s așa.
O să mai caut un pic de hrană pentru mine.
Da!
Barosanul.
Fiecare zi înseamnă muncă.
Simt asta în corpul meu, în oase.
Am 50 de ani, sunt mult mai în vârstă.
Uneori, obosesc mai mult sau mi-e mult mai foame.
E delicios.
Azi-dimineață, Eric a plecat după hrană
și și-a făcut singur un mic-dejun dimineața.
Însă doar pentru el.
A fost bun.
La fiecare masă,
aruncam totul în aceeași oală și era la liber.
Dar toți trebuie să fim corecți cu ce mâncăm.
Scuză-mă!
Eric nu e un jucător de echipă.
E un efort de grup.
Împărțim treburile. Nu toată lumea poate căuta hrană.
Ieri m-am riscat când am sărit în apă,
dar am făcut-o pentru echipă.
Nu-mi lua mâncare de la gură sau de la gura echipei,
fiindcă ți-e foame. Tuturor ne e.
Păreți foarte tăcuți azi.
Mie nu-mi pasă când mănâncă lumea,
dacă mâncarea e împărțită egal.
Vrei să nu mănânc și să continui să îndur foamea?
Nu spui: „Asta e pentru mine și v-am adus și vouă.”
Totul e pentru echipă.
Îmi pare rău că mănânc. Mă simt prost. N-o să mănânc!
Dacă mâncai oricum,
- …nu te simți prost! - Nu mănânc.
Fiecare trebuie să mănânce.
Mi s-a luat.
TABĂRA BRAVO DREW, BRI, DRAKE, EMILY, SAMMY
Fir-ar! E ceva.
Era pentru o veveriță.
E strivit.
Sammy a mai găsit un șoarece în capcană.
Un șoricel.
Ce a găsit?
Sammy a prins un șoarece în capcană.
Drăguț!
Vrei micul-dejun, Emily?
O să ți-l las ție de data asta, Sammy.
Poftim, Bri! Poftim micul-dejun!
Delicios!
E carne adevărată.
Scoicile și crabii sunt buni.
- Dar asta e carne roșie. - Da.
Te umple de proteine și de calorii.
Îți pot da…
- Lasă! - …unul dintre picioarele cărnoase.
Nu vreau să mănânc.
Ai nevoie de energie pentru drum.
De asta am mâncat multe scoici aseară.
Mă gândesc doar să beau niște apă, pe care trebuie s-o fierb,
și să duc pluta pe insulă.
Există o insulă foarte aproape de noi.
Vreau să verific.
Ce fel de plante bune ar putea fi acolo?
Și ce fel de animale am putea să vânăm acolo?
- S-o punem în dreapta, Drew! - Bine.
Dacă putem reuși să facem pluta
și să ajungem pe insulă, ca să o cercetăm înaintea altora,
trebuie s-o facem.
Mă gândesc că o plută e un avantaj strategic uriaș
pe care sperăm că Delta nu l-a văzut încă.
Chiar vreau să merg acolo cât mai repede.
Insula e aproape la 500 de metri peste golf,
iar Emily va vâsli mai mult împotriva curentului.
- Mulțumesc de ajutor! - Nicio problemă. Nu va dura.
Chiar ai putea să stai pe ea cu câte am montat deja.
Aș vrea mai multe.
O putem chiar trage înapoi.
- O legăm de colțul ăla? - Leag-o de colț!
Nu vreau. Vreau să fie sub plută.
Simt că devin un pic autoritară.
Chiar pot avea tendințe perfecționiste,
dar, în situația asta,
bunăstarea mea depinde de asta.
Chiar dacă punem mai multe aici…
Va fi greu. Nu intră între ele.
Cele patru bare de protecție sunt deja acolo.
Emily a zis deodată: „Urc pe pluta asta și merg pe insulă.”
Am zis: „Bine.”
Facem multe docuri plutitoare acasă, pe râu.
Știu că eu sunt cel mai bun pentru plută. Am stat mult timp pe apă.
Am mai multă experiență pe apă decât Emily.
Aș lega-o de funie.
O să plec. Vă las pe voi.
Doamne! Ce mă enervează!
A zis: „Merg acolo. Fac asta.”
Și știi ce? Tu ești preferata pentru plută, cucoană.
Sigur există curenți.
- Da. - Sigur.
Se vede.
Încă e reflux?
- Da. - Putem aștepta până vine fluxul.
- Nu. - Aș prefera să merg.
Fluxul e foarte puternic. Nu cred că ar trebui să fie subestimat.
Nu se vâslește puțin până la insulă.
E o mare realizare, mai ales când vine fluxul.
Unu, doi, trei, sus!
Nu mă simt total susținută de echipă.
Trebuie pusă pe apă.
Mă simt puțin respinsă,
dar cred în misiunea asta.
Stai jos!
Emily pleacă la ora 13:20.
Rămâne cu mai puțin de patru ore pentru a ajunge înapoi…
Ești gata?
…pe înserat.
Trei, doi, unu, lansare!
Vâslește!
Ce vâslă mică!
Bine, merg să mă uit dintr-un loc mai înalt.
Ce încet!
Crezi că e ceva acolo?
Nu știu. Ar fi super dacă ar fi.
Deja mă abat.
Vă dați seama dacă mă mișc sau nu?
Da, sigur te miști!
Vreau să mă întorc cu resurse pentru membrii echipei.
Să-i fac mândri.
Încerc să rămân optimistă
și să reușesc în beneficiul grupului.
Când te lovește curentul, va trebui să vâslești serios!
Vâslește!
La 900 de metri nord de insulă, lângă tabăra Delta,
vânătorul Brendon
a descoperit semnele unei prăzi neobișnuite.
Încerc să găsesc un porc spinos.
A lăsat câteva semne pe aici.
Aici!
Am găsit ceea ce cred că e un bârlog, poate o gaură pe care o folosește.
Și pe aici sunt niște excremente vechi.
Probabil stă aici și iese ca să-și facă nevoile.
Aș vrea să fie și excremente proaspete.
Porcul spinos nu consumă carne, ci scoarța copacilor.
Îmi spun că energia scade pe zi ce trece,
din cauza foamei.
Dacă prind un porc spinos,
am avea vreo patru kg de carne cu multă grăsime.
Ar fi grozav. Ar fi chiar…
Dacă am mânca mai bine, ne-ar crește și moralul.
Acum simt presiunea de a prinde porcul ăsta spinos.
Sigur, ei stau des și în copaci.
Excremente proaspete.
Încă o gaură!
Nu se poate!
Uite-l!
Nu urca!
Iertare, amice!
Coboară.
Iertare, amice.
Bravo!
Mâncăm porc spinos în seara asta!
Coada e destul de departe, cât să nu mă înțepe în fund.
Abia aștept să duc porcul ăsta membrilor echipei,
pentru că le e foame.
Sper că le va ridica și lor moralul.
TABĂRA BRAVO
Eram în derivă.
Vedeam curentul.
Apropiindu-mă de insulă, mi-am zis:
„Hai! Ne descurcăm.
Fă ce trebuie!”
Apa era cu siguranță rece,
dar, dacă ajungeam rapid, mă întorceam rapid.
Pământ!
Depindea de mine.
Termină de explorat! Așa poți să te întorci când mai e reflux!
Emily are o oră și 40 de minute pentru a explora insula
și să revină în tabără.
Ar putea să fie în zadar. Nu știu, dar încerc.
Când sunt singură în natură,
găsesc multă liniște și perspectivă…
Respir, ascult și privesc.
Mă gândesc la discrepanța între cine sunt eu
și cine sunt mulți din echipa mea.
Nu știu dacă Emily va veni până la noapte.
Ar fi bine să ajungă. Are cei trei saci uscați.
I-a luat pe toți?
Tinde să mă deranjeze,
dacă ei refuză complet să-i asculte pe alții.
Nu știu dacă am mai fost vreodată atât de izolată,
iar totul să depindă de perseverența mea.
Uneori trebuie să riști și să vezi ce funcționează.
Doamne, un măr pădureț!
Da!
Știam că vor fi aici mere pădurețe. Super!
Da!
Privind clima, știam că vor fi mere pădurețe,
dar partea noastră de țărm e atât de umbrită!
Sunt mândră că a fost ideea mea.
Foarte tare!
Am avut ocazia să duc la bun sfârșit singură o sarcină
și mi-am amintit cum sunt în adâncul sufletului.
Are gust de mere verzi,
dar pentru că n-am mâncat nimic și nici n-am băut apă azi, e perfect.
Ce-i aia?
Ca să vezi!
Ce avem aici?
Bine. Iar ăsta e un set complet. Doamne!
Doamne! Sunt entuziasmată, deși nu știu exact ce sunt astea.
Un fel de capcană.
Nu prea știu ce fel de creaturi o să prindem cu ea,
dar poate cineva din echipă știe.
Așa că sigur o iau acasă cu mine.
Va fi greu să mă întorc.
TIMP PÂNĂ LA APUS
Chiar am sperat să mă întorc înainte de apus.
Emily e încă pe insulă.
Știu! Trebuie să se întoarcă curând.
Se îndreaptă spre plută.
Fir-ar să fie!
Sunt frântă.
Aproape am ajuns.
Te descurci?
Da.
Ai găsit ceva?
Cred că sunt capcane de creveți.
M-aș putea înșela.
- Drăguț! - Frumos!
Vine fluxul.
Văd, simt vântul în fața mea.
Am emoții fiindcă se schimbă vremea rapid, așa cum se întâmplă aici.
Vâslește. A plecat!
Bine.
E cale lungă.
Nu merg nicăieri.
E în derivă rău, frate.
Nu! Trebuie să reușească.
Frate!
Doamne!
O să mâncăm iar carne, echipă!
Doamne!
- Ce ai prins? - L-ai prins! Doamne!
L-am prins.
- Amice! - În stil Omul Munților.
Da. Stai puțin!
Cum?
- E Omul Munților. Taci! - Doamne!
Băiatul meu. Omul Munților. A venit să mă salveze.
Tipul a ieșit și a prins un porc spinos.
Încerci să-mi furi gloria?
Nu, doar îl leg la loc. Voiam să-l dezleg aici.
Nu tăia frânghia!
Nu tai frânghia.
Tensiunea era mare azi-dimineață,
deci, porcul spinos a schimbat clar atmosfera.
Îl cobor la apă pentru tine?
Poți, da. Mergem să-l curățăm acolo.
Sunt mândru de mine.
Am adus mâncare pentru toți. O masă bună.
- Smulgi țepii așa. - Da.
Și-i aduni.
Îi scoți mereu și-i ții aliniați.
Așa jumulești porcul spinos.
Știu că Eric, azi-dimineață, a luat din mâncarea tuturor.
Dar nu asta se va întâmpla. E pentru toată lumea, inclusiv Eric.
N-am mai mâncat porc spinos, dar voi mânca acum.
Asta vom face.
Ai sărat coastele?
Uite ce grăsime!
Cum vă simțiți?
- Mă simt grozav. - Fantastic!
Fierbem încet o tocană de vânat.
Avem niște picioare, ficat, inimă.
Eu vreau inima.
S-a făcut! E a ta.
Erau nervoși fiindcă voiau să mănânce mai mult dimineață
și înțeleg.
Știu că uneori sunt un nemernic.
Trebuie să mă încerc să fiu mai bun.
N-am mâncat șobolan mai mare.
Nu mă plâng.
Brendon mă face să vreau să continui
să fiu recunoscător pentru oamenii din echipă.
Cine are ficat?
Ficat de porc spinos.
Uneori, nu mă port deloc frumos cu ei.
Parcă suntem o haită de lupi.
- Mă întreb ce mănâncă Bravo. - Lacrimile, unul altuia.
- Nu asta. - Să le fie bine!
Le urez drum bun acasă.
Hai, Emily. Trebuie să ajungi pe lumină.
Fir-ar să fie!
S-a desprins chestia aia.
Băga-mi-aș!
Ești bine, Em?
E nasol.
Comoara noastră se scufunda.
Încerc să mă repoziționez.
Grozav!
Capcanele astea îmi încetinesc drumul,
dar trebuie să fac asta pentru mine, pentru echipa mea.
La naiba!
Frate, nu merge în direcția bună.
O ia mareea.
E ora 17:06.
Cu mareea spre punctul cel mai înalt,
nu numai că distanța față de țărmul Bravo crește,
se schimbă și direcția curenților,
scoțând totul din calea lor afară din golf,
spre vastul Ocean Pacific.
E în derivă rău, frate. A trecut de acolo, aici.
Încerc să nu intru în panică.
Nu vreau să-mi spun că sunt fără speranță.
N-o văd vâslind.
Se întunecă și începem să ne îngrijorăm toți.
Nu-mi pot imagina ce gândește Emily.
Nu știu dacă are puterea să se întoarcă.
S-ar putea să nu primim capcanele.
Drace!
Mi-a displăcut că Emily a vrut să meargă pe insulă.
Dacă eram eu, navigam în funcție de maree
și începeam să vâslesc întruna.
E simplu, dar s-ar putea să fie totul în van.
Cred că e foarte obosită.
Trebuie să-mi încălzesc degetele. Mă dor.
Da. Bri a pornit focul.
Bine.
Ce e?
Emily e dusă departe de maree.
Poftim?
Vorbesc foarte serios.
Nu e bine.
Cred că e și foarte obosită acum.
Știu că se enervează mult acum.
Fir-ar! Dacă iese din joc, cum ne recuperăm lucrurile?
Nu le recuperăm.
Băga-mi-aș! Are sacii uscați și sacul cel mare!
- Ai tu grijă aici? Merg acolo. - Da, sigur.
Fir-ar să fie!
TABĂRA BRAVO EMILY - 900 M
Curentul a împins-o pe Emily la 900 de metri est de tabăra ei.
Curentul e puternic.
Vâslitul împotriva lui s-a dovedit a fi o bătălie pierdută.
Sper să reușească.
Simți neajutorarea când îți vezi colega pe o plută,
în mijlocul apei, știind că n-o poți ajuta.
- Drew? - Da?
Poți să-i aduci aici haina?
N-o să merg prin nămolul ăla!
E foarte ciudat că unora dintre colegii mei nu prea le păsa.
Nu e urgent,
dar nu cred că timpul e de partea noastră.
O să-i dau haina mea când ajunge aici.
I-o dau și eu. Nu contează.
Știu că Emily e foarte dură și că e foarte capabilă,
dar e speriată și îi e frig.
Și oricine ar fi dus de maree așa de departe…
Nu mai există întoarcere.
Haide, Em! O să reușești!
Mulțumesc!
E nasol!
Deci, panica…
Băga-mi-aș!
…începe să pară reală.
Mă doare așa de mult corpul!
Nu pot lupta cu acest curent și sunt dusă în larg.
Hai, Em!
E fără speranță.
Știu cum funcționează hipotermia. Știu cât de repede se instalează.
E o situație pe viață și pe moarte.
Trebuie să cobor de pe plută, trebuie să umplu astea cu aer,
să mă prind de ele și să înot.
Pentru că o să mă blochez.
Deja sunt blocată aici.
Nu știu ce să fac.
Te descurci, Em!
Trebuie să ajungă aici.
Nu mai are putere.
Doamne!
Sunt îngrozită.
Mi-e frică. Nu vreau să intru în apă.
Haide, Emily! Poți!
Poate. Trebuie să lupte.
E nasol.
Chiar e nasol.
Frate, e atât de obosită!
Ar putea renunța la joc.
Chiar nu vreau asta.
Deja tremur.
Mi-e tare frică!
Nu pot renunța așa!
Subtitrarea: Daniel Onea