Jag är livrädd.
BRAVOLÄGRET
Hon är bokstavligt talat mitt i sjön.
Hon är så långt ut.
Det var hemskt när hon sa: "Jag är livrädd."
Ja.
Emily har kämpat mot strömmarna i över en timme.
Det känns som att jag inte kan göra nåt. Jag flyter bara iväg mer.
Temperaturen sjunker, och om 20 minuter är solen borta.
Kom igen! Du fixar det!
Jag får panik.
*****.
Om Emily efterfrågar räddning tas hon ur tävlingen.
Om Emily inte kommer tillbaka förlorar vi flotten, paddeln, bojarna,
alla tre påsarna…
Jag vill inte hoppa i vattnet.
Hon måste ta sig hit.
Särskilt när hon har två räkburar.
Ja.
Jag kan ta mig tillbaka till ön,
men jag skulle vara strandad där över natten utan tak över huvudet.
Kom igen, Emily!
Mina ben är i vattnet, iskalla.
Hon måste ha en sovsäck i natt.
Hon måste bara ta sig hit.
-Vi gör allt annat. -Ja.
Och jag inser att det är dumt.
Hon paddlar inte.
Strömmen har tvingat Emily 900 meter öster om lägret,
och vattnets temperatur är nära fryspunkten.
Du fixar det!
Hon är helt slut.
Jag är så rädd.
Jag är färdig.
Jag åker hem.
Ta mig härifrån.
Jag vet hur hypotermi fungerar och jag tänker inte riskera livet.
Det var kul ända hit.
Jag vill hellre att hon mår bra.
-Så där. -Jag har varmare kläder.
Jag har en filt åt dig.
Vi kan väl ta oss i land?
Det är så dumt.
-Min flotte. -Ja.
Inte bra. Hon förs tillbaka med båt och de lämnade flotten.
Satan.
Jag trodde att jag gjorde nåt bra, men det började bli farligt. Jag…
Jag skakar fortfarande.
Jag undrar om hon fick ta med min ***** paddel.
Hon hade inte långt kvar. Det är galet.
Strömmen är stark.
Jag drev bara längre och längre ut.
Där är mitt lag. Det blir det svåraste.
Det är det svåraste.
Får jag åtminstone krama dem och säga hej då?
Måste hon kliva av nu?
Ja.
Okej, vi borde nog börja gå tillbaka.
Medan lagmedlemmarna går för att möta båten
undersöks Emily av sjukvårdspersonal.
-Känner du tårna? -Nej, de har domnat av.
Det är en stor besvikelse för mig själv,
men jag känner mig mest besviken å mitt lags vägnar.
Det var inte bara nåt själviskt uppdrag. Jag ville ge oss en fördel.
Men jag underskattade strömmarna, och…
Det kändes som ett stort nederlag.
Hej på er.
Tack.
Det var så lite. Jag är ledsen för din skull.
Jag är mest ledsen för lagets skull.
Det är lugnt.
Men jag vet att ni fattade, och…
Du var så modig.
Det är så sorgligt att Emily kliver av, för vi blev verkligen kompisar.
En av de mest intelligenta kvinnorna jag har träffat. Det är en stor förlust.
I slutändan var grejerna på flotten inte absolut nödvändiga.
De var bara bra att ha.
Vi letar efter flotten imorgon.
Det är lugnt. Det handlar inte om det.
-Vi älskar dig. -Jag älskar er.
Bravo.
Det suger att behöva åka hem.
Jag gick in med goda avsikter. Och jag gjorde misstag, men sånt är livet.
Okej.
Jag vill ha varma kläder.
Man lär sig av sina misstag.
Men jag vet att jag har så mycket mer att ge.
Jag visste att vi skulle få sota för det.
Förhoppningsvis är det inte Bravos fall.
Vi vinner ändå, vad som än händer.
9 SPELARE
UTE
ENDAST EN REGEL
UTE
MAN MÅSTE VARA MED I ETT LAG
UTE
FÖR ATT VINNA EN MILJON DOLLAR
DAG 22, MOLNIGT 10.37, 2 °C
DELTALÄGRET
-Det är två lag kvar. Ofattbart. -Alpha är borta.
Moder Natur knäcker en.
Bravo har nog redan plundrat Alphas läger.
Allt går an i krig och kärlek.
Ja. Jag vill gärna gå ut och kolla läget och se vilket skick de är i.
Det är långt att gå.
Slösa inte bort den energin, då är du själv i dåligt skick.
Men visst vore det värdefullt?
Det tror jag inte.
Skulle det ge oss nåt slags övertag?
Som lag har vi bestämt att vi bara ska…
-Sköta oss själva. -Sköta oss själva.
Det har varit Lag Deltas inställning hela tiden.
Absolut.
Jag vet inget om Bravo. Jag har alltid varit nyfiken.
Jag vill veta hur moralen är, deras styrka…
Ser de ut att ha mycket energi?
Börjar de tycka att det är jobbigt? Man måste spela spelet.
Så jag tror att den informationen kan vara värdefull.
Men alla i Delta var emot mig.
Och att vara den nya killen…
Jag är med i ett lag där jag inte kan vara kräsen.
Om du vill ut och gå kan du gå och hämta vatten.
Ja.
BRAVOLÄGRET
Jaha… Emily är borta.
Hon tar sovmorgon och äter biscuits and gravy.
Det är det hon gillar.
-Emily är genialisk och jättesmart. -Ja.
Men hennes överanalyserande brände mycket tid.
På grund av det har vi förlorat mycket.
Emilys idé att bygga en flotte var toppen.
Den skulle vara användbar här ute för att samla in förnödenheter och mat.
Så att se den sakta flyta iväg… Det sög. Men det är vad det är.
Vi ger upp den.
-Vi gör en ny. -En ny flotte.
Vi går till Alpha, hämtar lastpallen och bojarna.
Vi går dit och tar resten av grejerna och går tillbaka innan vattnet stiger.
När Emily hade blivit räddad
berättade hon om alla resurser som finns ute på ön
mellan Delta och oss.
Det växer ett äppelträd mitt på ön och hon sa att det finns skogshöns,
så vi kan få lite bra fågelkött.
Nu sätter vi fart mot Alpha.
-Vi ses snart. -Okej, hej då.
-Hej då. -Vi ses.
Nu kör vi. Led vägen, Drake-ski.
Medan Lag Bravo går söderut för att tömma Alphalägret
stiger tidvattnet snabbt.
De har under en timme på sig att gå de fem kilometerna
innan tidvattnet helt täcker stranden och översvämmar deras väg.
Jag är hungrig.
Jag är ******* hungrig.
Jag börjar känna av hungern mer. Jag känner mig utarmad.
Jag behöver mat.
Jäklar.
Vi äter inga kolhydrater eller fetter. Det är jobbigt,
särskilt när man måste anstränga sig.
De här träden blir jobbiga.
Det blir halt.
Gå upp över stammen.
Det blir jobbigt att bära lastpallen.
-Galet på tillbakavägen. -Vattnet stiger också.
Tidvattnet är inte till vår fördel idag.
Oj.
Fan, Sammy. Mina ben är helt ***** slut.
Jag vet. Samma här.
Då så.
-Vi behöver inte lådan eller den här. -Nej.
Okej.
Ett, två, tre.
Om vi lägger ut nätet och lägger i allt och knyter ihop det?
-Ja. -Lägg i alla grejerna.
Precis som nätfiske.
Jag försöker bära pallen hit.
-Gör en råbandsknop. -Ja, gör det.
Dra.
Det blir bra.
Vi behöver vatten.
-Vi har inte gjort det svåra än. -Ja. Det var det lätta.
-Jag vet att vi är stressade, men… -Ja, vi är det.
Tidvattnet stressar oss.
Vattnet stiger väldigt fort.
Vi måste verkligen anstränga oss, köra på och inte ge upp
så att vi kan ta oss till lägret så fort som möjligt.
Det kommer att bli jäkligt jobbigt. Nu kör vi.
Vi måste bara tillbaka, sen är det lugnt.
Vi vinner det här. Vi har kommit långt. Det går alldeles för bra för oss.
Alldeles för bra.
Jag hittade ett kammusselskal.
Det första jag har hittat sen vi kom hit, och…
Det kan bli ett spännande litet saltkar, eller en bikini. Jag vet inte.
Ja.
Det börjar bli skumt.
Jag måste bara hoppa ut.
Ja. Varsågod.
Ja.
Strategin som Delta har är bara att ta hand om oss själva.
Vi hushåller med kalorierna och avvaktar och ser vad som händer.
Jag måste reda ut håret.
Men jag vet inte om jag nödvändigtvis håller med om det.
Så jag ska vara proaktiv, och se vad som finns på spelplanen,
och se vilka möjligheter jag har framför mig.
Okej.
Det är mycket jobbigare än jag trodde.
Den är inte lätt.
Nej.
Jäklar.
Wow.
Jag ser Bravo.
Och jag ser dem på andra sidan viken. De går omkring.
Jag kan inte säga exakt vad som pågår.
Men de verkar ha nåt i görningen.
Jäklar.
Det där var tufft.
Jag visste att det skulle bli svårt, men inte så svårt.
Det var skönt.
DELTALÄGRET
Jag kollade in vad Bravo gjorde.
Jag såg hur det såg ut. Bojarna och allt det där.
Det var otydligt,
men jag såg att de lyfte upp en lastpall, hela grejen.
Jag kände igen den där. Sen såg jag färgen på bojarna.
-Jag är inte orolig för Bravo. -Inte jag heller.
Jag förstår vad han menar, men samtidigt går det bra för oss.
Vi klarar oss.
Jag bryr mig inte om Bravo.
Vi vill bara fokusera på det vi gör.
Se till att vi äter, håller oss varma och sköter oss själva.
Jag är tävlingsinriktad. Jag måste veta att jag ligger före.
Jag är orolig att Bravo kan ha nåt på gång.
Jag vill bara förbereda oss. Min avsikt har alltid varit
att ha ett lag som är förberedda på vad som helst.
Tyvärr har Delta tydligt visat att de inte bryr sig.
När jag tog upp Bravo-grejen ville jag bara
att vi skulle vara förberedda.
Joey, vi sköter bara oss själva. Det är så vi ska vinna.
BRAVOLÄGRET
Jäklar.
Det är för kallt för att vara ute.
Det blir mörkt tidigare.
Klockan är bara sju och vi har redan lagt oss och jag står inte ut här inne.
Drake.
Vi har en sjuk tjej där, Bri.
Herregud.
Jag försöker att inte kräkas.
Vi ska fortsätta göra vår grej – spara kalorier, sova, äta, repetera.
Herregud.
DAG 23, MOLNIGT 9.45, 4 °C
Jag blev sjuk igår kväll.
Jag gick upp mitt i natten och bara: "Jag kommer att spy." Jag stapplade ut,
slängde mig på marken och började spy. Det var tufft.
Att vara sjuk här är tio gånger värre än att vara sjuk hemma.
Ska vi sätta ihop flotten och…
-Ja. Nu kör vi. -…fånga dagen?
Ja. Nu kör vi.
Jag hatar att jag måste vila när alla andra gör allt jobb
som krävs för att klara sig här och bara existera och överleva.
Men jag tror att min kropp behöver vila och kalorier för att bli bättre.
Vi bygger den här på gruset.
Här på stenarna?
Japp.
Okej.
Ska vi använda grenar?
Bara till paddeln.
Du ska få en bra.
DELTALÄGRET
Jag vet att de inte vill oroa sig för Bravo.
De vill bara låtsas som ingenting och härda ut.
Jag tänkte: "Jag vill inte bara sitta här."
Jag måste veta att jag ligger före. Annars måste jag jobba hårdare.
Snart kommer vi att börja jämföra våra läger.
Jag tror att man kan vinna genom att ha en bra strategi,
genom att ha en bra plan, genom kunskap.
Har man inte en strategi för allt har man inte en strategi för nåt.
Där är de.
Åh nej.
Jag ser att Bravo gör nåt.
De ska ut med en flotte.
Okej.
Låt spelet börja.
Vi måste visst bygga lite.
Vi är redo att köra.
Vi måste döpa båten.
DD. Demontera Delta.
Jaha, herrar och damen.
Ja?
Jag spanade på Bravo.
Jag tror att de bygger en flotte.
-Jag är säker. -Två pallar eller en?
Jag såg att de lyfte en pall. Det såg ut som tre killar.
Joey är besatt av Bravo.
Han undrar alltid vad som händer där borta.
Joey har inte ögonen på målet.
Vi överlever här ute. Jag börjar ångra att vi tog in honom.
Joey är helt klart besatt av Bravo,
men det går ingen nöd på oss fem.
Vi äter varje dag. Vi åt ett piggsvin. Vi vill bara fortsätta sköta oss själva.
Ska vi bygga en flotte?
Jag tar det lugnt.
Jag slösar ingen energi. Jag chillar bara.
Det är ingen stress.
Man kan inte stressa förloppet. Man kan inte fuska. Det tar bara tid.
Jag mår hemskt.
Nu har jag en sprängande huvudvärk.
Hon mår inte alls bra.
Jaså?
Herregud.
Jag är ledsen. Jag önskar att jag kunde göra nåt.
Det är lugnt.
Bri har varit bra för laget.
Hon har hjälpt oss att hitta musslor, hon har grävt och jobbat superhårt.
Men hon verkar eländig. Jag tycker jättesynd om henne.
Det suger.
Det suger verkligen.
Jag är lite orolig att hon ska åka hem.
Det skulle inte hindra oss från att vinna, men det skulle svida.
Herregud.
Jäklar. Vad är det som händer?
Bri är jättesjuk.
-Det suger, Bri. -Jag vet.
Har du spytt?
Lite, ja.
Så du mådde illa först, men nu har du huvudvärk för du kräktes?
Ja.
-Huvudvärken är nog från ulkandet. -Ja.
Satan.
Jäklar.
Hoppas det går över.
Bri ser inte ut att må bra.
Hon måste hjälpa oss att få saker gjorda.
Herregud.
Men om det här fortsätter vet jag inte om hon orkar
att kämpa och ta sig igenom de här situationerna.
Särskilt i det här kalla klimatet.
Ditt ansikte är superrött.
När Bri gick hit drack hon vatten från en massa olika källor.
Hon kanske har blivit förgiftad av att dricka vattnet.
Det är oroande.
Rör det sig om en fysisk tävling kan Bri inte fortsätta. Så är det.
Bri har valt att göra en medicinsk utvärdering.
Om man anser att medicinsk behandling krävs
får hon lämna tävlingen.
Fröken Bri, god morgon.
Hej, hur är det?
Hur mår du?
Jag mår konstant illa.
Jag får värmevallningar i hela kroppen och jag vaknar och känner mig jätteyr.
Berätta vad du har druckit.
Vatten.
Vatten. Har du kokat vattnet?
En del, ja.
Att dricka förorenat vatten ökar risken för giardia…
Det här kan vara dumt. Jag kan bli sjuk av det här.
…en tarminfektion som kan orsaka symptom såsom svårt illamående,
magont och trötthet upp till flera veckor efter exponeringen.
Okej, så det är lite oroande. Det är helt klart ett varningstecken.
Vi är bara två lag kvar,
och jag tror att jag är på väg att vinna med Lag Bravo.
Så det här är läskigt. Jag har aldrig varit så här sjuk.
Att inte ha nåt som hjälper eller veta när man kan må bättre
i en sån här miljö gör det bara tio gånger jobbigare.
Efter att ha undersökt Bri för att fastställa hennes tillstånd
har sjukvårdarna bedömt
att Bris värden är inom det normala och hon anses vara stabil.
Folk kommer hit för att tävla och vinna en del av en miljon dollar.
För mig skulle det innebära en ökad trygghet,
men jag mår sämre och sämre.
Det här suger.
Ni vet ju att jag har varit sjuk. Jag kan inte hjälpa till så som jag vill
med allt som krävs för att överleva här ute.
Men jag känner att jag inte orkar med det.
Ja.
Så…
-Ja. -Ärligt talat mår jag skit.
Ja, man ser det.
Så som du såg ut idag jämfört med första dagen jag såg dig…
Ja.
Jag vet att du är en glad person och du ser inte glad ut.
Tack.
Jag vill bara må bättre.
Ja.
Jag tror att det är bäst att jag lämnar nu för jag vet inte när jag mår bra igen.
Okej.
Det känns inte bra i magen. Jag är bara redo.
Ja, du behöver åka.
-Det känns så sorgligt att lämna er. -Jag vet.
-Okej, då gör vi det. -Okej.
Att vara i en position där jag måste kliva av på grund av min hälsa suger.
En stor höjdpunkt var att lämna Charlie och göra vandringen över till Bravo
och att jag fick vara med i deras lag. Lagkamraterna har varit väldigt stöttande.
De vill bara att jag ska bli frisk och må bra.
De vill inte se mig bli sjukare här ute.
Det är dags att lämna.
Jag hörde nåt.
-Vadå? -Jag hörde en smäll.
-Det gjorde du inte. -Jag hörde inget.
-Jag hörde nåt därifrån. -Inte jag.
-Hörde du nåt? -Inte ett skit.
Inte jag heller.
Vi har förlorat två spelare och vi är bara tre nu.
Det är en del av spelet. Ju fler som kliver av, desto mer pengar.
Men man måste också göra den personens jobb.
Vi är trötta. Det suger bara ännu hårdare.
Men Bri har allvarliga problem, och det vill vi inte ha i laget.
Vi vill vara det starkaste laget.
Så hoppa på båten och åk. Så enkelt är det.
Vi ses, Bri.
BRI VÅRDADES FÖR ILLAMÅENDE OCH UTTORKNING.
Så var de tre.
HON BEHANDLADES ÄVEN FÖR SKYTTEGRAVSFOT.
De tre vännerna.
BRAVOLÄGRET
DAG 24, MOLNIGT 11.15, 1 °C
Ska vi bygga en flotte idag?
Vi kan sätta igång med flotten.
Vad är syftet?
Så att vi kan ut på vattnet och fiska? Är det därför vi gör det här?
Jag vill bara att vi ska vara förberedda för Bravo.
Jag inser att mitt lag har tröttnat på att jag snackar om Bravo.
Men nu tänker jag att det kommer att hända nåt som kräver att vi handlar.
Vi kanske ska förflytta oss på en flotte. Det kan vara vad som helst.
Så vi borde överväga det under spelets gång.
Jag bryr mig om laget och vill att det går bra.
Så jag tänker inte släppa det.
Tål att tänkas på.
Hellre ha den och inte behöva den än att behöva den och inte ha den.
Precis.
Ni har det under kontroll, så jag kan väl jaga?
Visst.
Jag har byggt flottar med mina vänner och flutit längs kanalen.
Vi använde dumma grejer. Vad som helst som flöt.
Det är inte komplicerat.
Så, ja… Flotten idag?
-Ja. -Ja.
Okej, då går vi. Nu kör vi.
Vi vill ha mycket flytkraft.
Man kan bygga upp sidorna och stabilisera den.
Vi använder tre längre pinnar.
Jag växte upp i Louisiana och har varit i träsken.
Jag har navigerat sumpmarkerna och sjöarna hela livet.
Jag vill sätta den kunskapen på prov och bygga flotten.
Den kommer att sticka ut sex decimeter.
Sex decimeter på den sidan, sex decimeter här och där.
Så att den flyter.
Jag oroar mig bara för att pinnarna ska böjas.
De är inte så tjocka. När man använder…
Vad snackar du om för pinnar?
-Vad pratade du om? -Vad som. Vilken stadig pinne som helst.
-Ja. -Vi lindar in bojarna i nätet.
Kommer nätet inte att…
-Det beror på hur man knyter. -Ja.
Joseph är väldigt fokuserad,
men Eric kan lätt göra saker mer komplicerade än de är.
Pinnarna ska bara ligga ovanpå pontonerna.
-Tjocklek? -Ungefär så där. Perfekt.
-Vill du fixa pinnar? -Det kan jag.
Då är vi nästan klara. Sen måste vi ha en paddel.
Den ska flyta först.
Det är mitt minsta bekymmer. Jag vill flyta och vara säker.
Jag försöker göra den stabil så att den inte välter.
Det är troligen jag som ska ut på den. Den ska vara säker.
-Funkar den skåran? -Ja, repet kan vila i den skåran.
Vi gör skåror i alla så att repet ligger bra?
Ja, och vi fäster dem ordentligt.
Här är några pinnar. Vad tror vi?
Nej.
De kan funka.
De ser svaga ut.
-De ser ruttna ut. -De här stod upp.
Stående död ved.
När vi försöker jobba som ett lag verkar de här små pikarna obefogade.
-Jag högg nyss ner dem. -Ta ner några till, är du snäll.
Man blir bara så överrumplad.
Joey!
Sånt händer.
Alla är ganska känsliga.
Jag är inte här för att luta mig tillbaka. Jag vill vinna.
Jag tänkte plocka isär lådan och göra en paddel.
Man kan göra det på olika sätt.
Mitt sätt skiljer sig från mina lagmedlemmars.
Det är nåt jag bekymrar mig för…
Du oroar dig för mycket och vi behöver ingen paddel än.
Grejen är att jag skulle vilja göra en paddel.
-Okej. -Jag ska använda lådan.
Om du vill, men vi behöver fokusera på att stabilisera den här.
Det var det du gjorde. Jag gör nåt annat så att vi gör två saker samtidigt.
Hur viktig är paddeln just nu?
Den blir viktig.
Blir, men är inte viktig.
-Vi är inte klara. -Ni får göra det. Jag går.
-Gör färdigt den. -Bra deal. Tack.
Dra åt *******.
Ja, ha ditt lilla utbrott.
-Vad sa du? -Ha ditt utbrott.
Jag säger bara åt dig att dra åt *******.
Så gör inte en ledare.
Det är dags att säga nåt. Jag har fått nog.
Jag pratar högt så att du hör.
-Ha så kul. -Tack. Sluta prata med mig.
Eftersom Eric har varit den typen
som tar över så ville han sätta sin prägel på flotten.
Men det krävs inte mycket för att göra Eric arg.
Han ville bara vara bossig och ta över situationen.
Han struntar i att jag vill hjälpa till med paddeln.
Så han får göra det. När han fastnar ute på vattnet
säger jag bara: "Jag sa ju det."
-Duger det åt dig? -Det duger bra.
Jag lägger den plant, så där.
Jag tror vi kan vika den så här och göra hål i den.
-Om jag gör några här… -Ja.
Gör samma sak med den.
Ja, precis där.
Då blir det tajtare när vi drar.
Tur att det inte är så långt.
Vi bestämde att jag ska ta flotten. Jag kan också sluta som Emily
och inte kunna styra eller tajma tidvattnet. Det skulle suga.
Var vill du kasta loss?
Antagligen här nånstans.
-Stenarna? -Ja.
-Så där. -Coolt.
En Alaska-paddel.
Klart. Så ska det se ut – teamwork.
Är du redo?
Vi rullar ihop dem så de inte tar in vatten.
Vad fan?
Ser ni helikoptrarna?
Hör ni nåt?
Helikopter?
-Då tar vi bort den här. -Det är dags, killar.
Helikoptern kommer.
-De firar ner nåt. -Ja, det hänger ner nåt.
-Vad tusan? -Kom igen.
Kom igen. Nu kör vi.
Jag vet inte exakt vad det är, men det är definitivt ett paket där ute.
Förhoppningsvis är det mat.
Kolla vad långt ut de släppte det.
Vad ser du, Drew?
Jävlar. En båt.
Ja, för fan. Jag bestämde att vi skulle bygga en flotte.
Det beslutet visade sig vara genialiskt.
Deltagarna har fått en överlevnadsmöjlighet.
Inte en chans.
-Nu kör vi. Nytt uppdrag. -Vi sjösätter flotten och hämtar en båt.
Två roddbåtar, med åror och räkfällor, har släppts ner mitt i viken
lika långt från lagens båda stränder.
-Vad ser du? -Ett paket där ute.
Vi har ett paket som väntar på oss.
Det ser ut som en båt.
Du måste bli klar fort. Vi måste sätta fart.
-Rullar vi? -Vi rullar.
Jag hatar att säga det, men vad var det jag sa?
Jösses.
Vi måste bygga.
De får inte bara ett verktyg som hjälper dem att skaffa protein,
de får även tillgång till outforskade delar av spelplanen.
Det här betyder att vi kan fiska. Vi kan åka och kolla in Bravo.
Vi sätter fart.
Vi kör innan den åker längre ut.
Vi måste till båten.
Den är ett transportmedel. Den gör att vi kan skaffa mer mat.
Har de använt allt material ordentligt kommer de att ha ett stort övertag.
-Akta dig. -Grymt.
Om vi når vår båt och deras fortfarande är kvar
tar vi den.
-Vi lägger i här. -Här.
Jag ger dig paddeln.
Okej.
Ni får knuffa ut mig när jag är på.
Kör.
-Fötterna framåt. -Jag håller flotten.
-Har vi sett Bravo än? -Nej.
Vi måste få fast stöttorna
och vi måste skynda oss så vi hinner före Bravo.
Vi vet inte hur långt före de är.
Vi måste sätta fart. Kör.
Ge mig en ordentlig knuff.
Okej, grabbar.
Okej. Lycka till, Drew.
Bravo rör sig.
-Jag ser flotten. Titta. -Bravo har fått ut flotten.
-Du fixar det. -Mot båten.
Den här paddeln kommer att funka bra.
När vi såg Bravo tänkte vi: "Fan. Vi måste få ut vår flotte."
För det är tydligt att Bravo ligger före oss.
Vi har en kniv till.
-Då går det fortare. -Ja.
Jag är rädd att de tänker sno vår båt.
-Ja. Han glider fram just nu. -Han glider fram.
Jag ska bara låta strömmen göra jobbet.
Vi måste sätta fart.
Perfekt. Jag rör mig som jag ska.
Vi är nog klara. Redo?
Ja. Kom igen.
Kör, kör.
Medan vi jobbar med att sjösätta flotten är jag lite nervös,
men pokerfejset är på.
-Det här kan förändra allt. -Det hoppas jag.
Han rör sig.
Ta dig ut till strömmen i mitten där. Den leder dig rakt mot den.
När jag har fått tag i vår båt ska jag ta Deltas
för det skulle skada Delta.
Det här är ett perfekt tillfälle.
Redo, partner?
Du är ute i träskmarkerna nu. Du är i träsket.
Ja!
Nu gäller det.
Hörde du Delta tjoa?
Ja!
De är i vattnet.
Lugnt och fint.
-Den rör sig. -Den rör sig.
Ta den.
-Strömmen sköter resten. -Ja.
Okej.
Du fixar det, Drew-ski!
Du är på väg rakt mot den.
Ta med den hem!
Drew ligger långt före Delta.
Vi måste ta vår båt och sen ta oss över till Delta.
Om de har en båt måste vi ta den.
Om vi har båda båtarna har vi ett guldläge.
Då är det kört.
En båt per lag jämnar ut oddsen,
men inget säger att ett lag inte kan ta båda
och därmed fördubbla resurserna
och lämna motståndarna med ytterst begränsade födokällor
när vintern närmar sig.
Jag fick panik i huvudet. Det är djupt vatten och långt kvar.
Min största rädsla var att göra ett misstag och tappa paddeln,
eller att missbedöma tidvattnet
och vinkeln och missa och tvingas paddla motströms.
När jag kände att jag blev nervös slöt jag ögonen,
bad en bön…
Sen började jag paddla.
Titta. Titta vad han paddlar.
Kämpa.
Ta i.
Jag fokuserade verkligen på strömmen och min vinkel.
För strömmen var…
Den såg inte stark ut från stranden, men den var väldigt stark i mitten.
Ge mig styrkan.
Jag försöker nå strömmen.
Jag har navigerat träsken i Louisiana. Kan man det klarar man vad som helst.
Vi måste sätta fart.
Han kommer att nå strömmen där nu. Titta.
-Han kan bara glida. -Bravo rör sig knappt.
Det ser inte bra ut.
Knutarna börjar lösas upp.
-Paddeln går sönder. -Gud.
Jag visste det. Den var dåligt gjord.
Kolla på den där grejen. Den där paddeln är körd.
Tack, Gud.
AVSTÅND TILL BÅTEN: 234 M
Tacksam.
Jag driver lite mer än jag vill just nu.
Drew, du måste till höger, annars missar du den!
Jobbar på det.
Han börjar driva lite.
Skynda dig, annars sveps du iväg!
Vattnet stiger snabbt
och skapar en stark ström som är allt svårare att navigera.
Ta i! Kom igen!
Den ***** båten försvinner.
Jag tittar på bubblorna och försöker se hur långt jag paddlar.
Jag rör mig kanske 20-30 cm med varje paddeltag.
Det blir bara värre. Strömmen tryckte bort mig mer och mer.
Jag var så nära båten
och sen helt plötsligt flyter jag förbi den.
Så där ja.
Snart framme.
Han är stark. Han fixar det.
Fågelhunden.
-Han har sällt in siktet på den. -Ja.
Jag kan inte.
Kör, Drew!
Där är den!
Jag kollar och ser det andra laget plaska runt och…
Tack gode Gud att det inte var jag. Jag tog bara ett djupt andetag
och varje gång jag tittade upp kom båten närmare och närmare.
Joseph är vid båten.
Jajamän!
Ja!
Tack, Gud.
När jag hoppade i båten återvände själen till min kropp.
Jag tänke: "Jäklar, jag gjorde det."
Kom igen, ta den!
Det är för långt.
Kämpa!
Nu tänker jag inte alls på att ta Deltas båt.
Vi måste tänka på vår egen båt mitt ute i viken.
Det här är hans sista chans.
Han ska börja sparka.
De simmar.
-Är de i vattnet? -Är de i vattnet? Inte en chans.
-Ja, det är de. -De är körda.
Får jag se?
Han sparkar i vattnet.
Jag får se.
Åh nej. Det är inte bra.
Det är inte alls bra. Han har inte mycket tid på sig.
Herregud.
AVSTÅND TILL BÅTEN: 57 M
Sparka!
Herregud, det här är brutalt.
Det är hemskt. Jag vill vinna. Jag har bara inget kvar att ge.
Han är trött.
Han måste vara blöt om händer och fötter.
Upp ur vattnet, dåre.
Han flyter längre ner. Han tar sig inte till båten.
Han åker längre bort. Det är kört. Nu är han inte så tuff.
-Du klarar det. -Jag ska bara ta mig till stranden.
Kom och hämta mig.
-Han ger upp. -Jag går dit med torra kläder.
Jisses.
Kolla vad långt bort han är nu.
Han är färdig.
AVSTÅND TILL BÅTEN: 76 M
NÄSTA GÅNG
Vad är det där?
Det verkar som att vi får möta Lag Bravo för första gången.
Vi är unga, vi är atletiska, vi har kört stenhårt.
Vi ska vinna till varje pris.
Folk riktar vapen mot en i såna situationer.
Lugn, bergsmannen.
Vänta!
Jag sjunker!
Kom igen!
Vad har ni åt oss?
-De släppte nåt. -Ja, de släppte det.
Är det här ditt slutgiltiga lag? Det är upp till dig.
I DE SISTA TVÅ AVSNITTEN…
Vi är lite oroliga för din hälsa, Sammy.
Jag känner att jag kan fortsätta kämpa på.
Sätt fart!
Jag börjar bli rätt trött. Benen har domnat av.
Jag har inte burit dig för att du ska sakta ner.
-Vi har en miljon att vinna! -Joey, du tog det beslutet.
Jag är så nära bristningsgränsen.
Det är en tickande bomb.
Hästsvansen kanske ska till Bravo?
Behöver ni hjälp?
-Hur naiv får man vara… -Att inte märka det?
Just nu är jag redo att peta honom från laget.
Jag tar och avfyrar nödraketen, men det är det här det hänger på.
Det var som fan.
Undertexter: Pauline Mengel