Tento pořad čerpá ze skutečných událostí,
ale některé postavy, jména, události, místa
a rozhovory jsou smyšlené pro dramatický efekt.
Ale můj příběh smyšlený není.
Moje dcera Cassy zemřela ve 42 letech,
protože byla závislá na OxyContinu.
Byla jako jiskra pro všechny v naší rodině
a teď nám zbyly jen její fotky a vzpomínky na ni.
Je to těžké.
Hrozně těžké.
ZABIJÁK BOLESTI
Když Arthur Sackler připravoval vstup nového léku na trh,
věděl, že musí přesvědčit doktory, aby ho předepisovali.
Takže přišel s geniální novou reklamou.
Byly v ní vizitky doktorů,
kteří podporovali lék, který se snažil prodat.
Ten lék byl sice skutečný, ale ti doktoři vymyšlení.
KAŽDÝ DEN SI VÍCE A VÍCE LÉKAŘŮ VOLÍ SIGMAMYCIN.
Arthur dal jasně najevo, že nezáleží,
jestli je něco pravda.
Záleželo jen na tom, jestli tomu ostatní věří.
Arthur Sackler vybudoval farmaceutický průmysl, jak ho dnes známe,
a ta pilulka byla jeho eucharistie.
Kdyby věřil, že mu to projde,
tak by léky, které prodával,
dával přímo lidem do pusy.
Bůh vám žehnej.
- A z Richarda Sacklera... - Bůh vám žehnej.
...se vyklubal Arthurův nejlepší učedník.
Existují dva relevantní typy lidí.
- Chápu. - Ano?
Naprosto.
- Už jsme to probírali. - Vážně?
- Několikrát. - Dobře. Tak povídej.
Jsou dva důležité typy lidí,
tvůrci a prodejci.
Jsou stejně důležití, prodejci možná víc.
Není většího talentu,
než je talent, který způsobuje u lidí ten fyzický pohyb,
když vytahují peníze z peněženky a podávají vám je.
Správně.
- Kdo prodá, je král. - Kdo prodá, je bůh.
- „Král“ je lepší. - Tak jdi dělat krále.
Jdi dělat krále.
Ano, pane.
Není těžké prodat lék, který funguje jako OxyContin.
- Sluší vám to. - Zbaví lidi bolesti a ti si na chvíli
myslí, že se vrací do života.
A taky vrací, na chvíli.
Prodejní tým pracoval,
a aby opravdu dostali lék k pacientům,
okouzlovali doktory.
Všemi dostupnými prostředky.
Doktoři jsou rodina.
- Doktoři jsou rodina. - Rodinu si nevybíráme.
- Vždy neseme dary.
Vždy neseme dary.
- Doktoři jsou rodina. - Doktoři jsou rodina.
- Rodinu si nevybíráme. - Rodinu si nevybíráme.
- A vždy neseme dary. - A vždy neseme dary.
- Vylila jsi to? - Ne.
- Říkala jsem, ať trénuješ na podpatcích. - Taky jo.
Chci od tebe špičkový výkon, Shannon.
Doktore Morrisi, mám otázku. Proč nepředepisujete víc OxyContinu?
Máte nízká čísla.
Naše ordinace řeší hlavně chřipku a šití.
Už jsme to probírali.
Každý má bolest, co potřebuje utišit,
a vy netišíte dost bolesti, taťko.
Co kdybych vám dala kupony na 25 dolarů pro pacienty?
Každý z nich koupí 30denní zásobu OxyContinu.
- Jo, vy... A vy jste? - Shannon Shaefferová.
- Těší mě. - Shannon Shaefferová.
Na vás jsou taky kupony, Shannon Shaefferová?
Prosím?
Jen chci říct,
že jste ta nejhezčí kočka od OxyContinu, co jsme tady měli.
Co, do prdele?
- Shannon... - Máte drápky.
- Má drápky. - Ještě se zaučuje.
Pomazlete se s tímhle plyšákem,
navyšte svoje čísla a já se za vámi zase stavím.
Snad se zase uvidíme, kočko od OxyContinu.
Zvykni si na to.
Doktoři jsou rodina,
- ale spíš úchylní strýčkové. - Zmrd.
Vyser se na to. Neděláme ve zdravotnictví.
Děláme s lidmi
a doktoři jsou výjimeční, protože jim všichni věří.
Věří jim víc než politikům, učitelům, kněžím
a vlastním rodičům.
Uděláš, co ti doktoři řeknou.
Je zvrhlé, že chodí venku
a prodávají heroin jako předplatné časopisu.
To je vládní auto?
Ne.
To je vaše auto?
- Je bezpečné? - Bezpečnější než já.
Je to naprostá ztráta času.
Dělám to kvůli vám, abych ověřila váš příběh.
Pokud je těch 1 908 pacientů na OxyContinu skutečných,
tak není co řešit.
Nevím, co na to říct. Je to prostě oblíbený lék.
Je to návyková látka druhé kategorie. Neužívá se na rýmičku.
Ven.
Část vaší osobnosti je velice nepříjemná.
- Víte to? - Moc dobře.
- Je to oblíbený lék. - To jsem říkal.
Jima znám léta. Je to dobrý chlap.
Chci vidět vaše záznamy.
- Ty vám nemůžu dát. - Můžete a dáte.
Uděláme to hned a já vypadnu.
Nebo přijdu zítra s povolením
a týmem vyšetřovatelů, kteří se podívají všude.
Kdo ví, co najdou.
Lewisi, prostě udělej, co říká.
- Pro koho pracujete? - Státní zastupitelství v Roanoke.
- Vyhřezlá ploténka, umělá kyčel. - Vážně?
Přetrhnutý vaz, artritida, jeho dcera Lyla měla...
No tak, slečno Flowersová,
ti lidi mají dlouholeté záznamy.
Klidně jim všem zavolejte. Přísahám, že jsem nic neprovedl.
Fajn, ten rentgen.
Manželka chtěla loď. Nejsem zločinec.
Lyla si byla pro prášky sedmkrát.
- Jo. - Na plastiku prsou?
- Jo. - Týden na Vicodinu, maximálně deset mg.
Předepsal jste jí 210 pilulek. To je příliš.
Viděla jsem to tisíckrát.
- O to tady nejde. - Víte, jak to chodí.
- Jdeme do auta. - Proč? Kam jedeme?
Do lékárny, co nepatří vašemu kámošovi, a pak možná do další.
Jak dlouho to bude trvat?
Děláte pro exmanželku, že?
Proč OxyContin?
Je bezpečnější, méně návykový a vydrží déle než alternativy.
Je to dokázané. Stojí to v příbalovém letáku.
A v letácích, co mi daly ty holky.
- Holky? - Ne. Běžte pryč.
- Jen chci svoje léky a půjdu. - Ne. Odejděte.
Ne. Odejděte.
Robbie, neviděl jsi ho vejít?
Neviděl. Mám zavolat poldy?
- Jo. - Ne. No tak.
- Ne. Hned odejděte. - Víte, co mi děláte?
- Víte, jaký je to pocit? - Pane, uklidněte se.
Vy držte hubu. Dejte mi moje léky!
- Postříkám vás. - Chci svůj Oxy!
Běžte pryč! Běžte!
Běžte! Zavolal jsi policii?
- Zatraceně! - Ty hajzle!
- To snad není možný! - Radši zavolejte policii.
- Hej! Jde zpátky! - Ne!
- Uhněte! - Co to děláš?
Vypadni odsud!
Takže stojím v lékárně v Carroll County...
- Dejte mi kurva Oxy! - Dostaň ho odsud!
Kde je?
...a koukám na plyšáka OxyContinu,
léku, o kterém jsem poprvé slyšela teprve před pár dny.
- Jděte ode mě! - Co to děláš? Riggsi!
Vyhoď ho ven!
Nechte mě! Ježíši!
- Táhni odsud! Dělej! - Jsem slepej!
A říkám si, že na nějaké marketingové schůzi v Purdue
někdo musel říct: „Víte, co nám pomůže prodat návykovou látku druhé kategorie?
Chce to velkého, chlupatého, měkkého,
heboučkého, roztomilého plyšáka pilulky OxyContinu.“
Takže navrhli hračku, nechali ji vyrobit,
poslali ji z Číny do Virginie,
prodejce ji dovezl až do Carroll County
a dal ji lékárnici, na kterou teď útočí feťák.
Takže ten feťák znal OxyContin...
- Vypadni! - ...ta lékárnice znala OxyContin.
- Promiňte. - Doktor znal OxyContin...
Velmi oblíbený lék.
...a dokonce i lidi v Číně, kteří vyrobili tu hračku, znali OxyContin,
ale já věděla hovno.
Nějak prošel pod radarem,
v čemž tkvěla jeho genialita, a proto se tak rychle rozšířil.
Kdy jste poprvé slyšel o OxyContinu?
Před měsícem.
Jaké léky proti bolesti jste předepisoval dřív?
Zdají se vám ta čísla správná?
Kdy jste poprvé slyšela o OxyContinu?
Přes osmi měsíci.
A jsou podle vás tahle čísla správná?
Ano, jsou.
Netušila jsem, jak nebezpečná ta pilulka začíná být.
Byla to nabídka, co si vytvářela vlastní poptávku.
- Tady je ordinace? - Jo.
Na venkově někteří doktoři pracují z domu.
Tohle bys mohla zkusit sama.
- Fakt? - Jo.
Zvládneš to, Shannon.
Shannon.
Máš to v kapse.
Zdravím, jdu za doktorem Fitzgibbonsem.
- Jste pacientka? - Ne.
Jsem Shannon Shaefferová z Purdue Pharma.
- Dobře. - Jak se máte?
Dobře. Děkuju.
Tělo se o to postará. Zahojí se to.
- Ano. Díky. - Tak jo.
- Pozdravuj rodiče, ano? - Budu.
- Děkuju. - Jo.
- Sporty? - Jo, volejbal.
Tak se uzdrav, než se vrátíš na hřiště.
Díky. Mimochodem, jsi moc hezká.
- Ty jsi moc hezká! - Díky.
Doktor Fitzgibbons?
Známe se?
Ještě ne. Jsem Shannon Shaefferová.
Jak se máte?
- Co prodáváte? - Jsem z Purdue Pharma.
Tak to vím, kdo jste a co prodáváte.
- Díky. - Když mi dáte chvilku...
- Mám toho hodně. - To mi nevadí.
Počkám, až budete mít čas.
Kolik vám je? To je jedno.
Nepředepisuji svým pacientům oxykodon ani opiáty,
pokud nemají rakovinu, neumírají,
nebo neumírají na rakovinu, protože jsou návykové.
Tak to mám pro vás skvělé zprávy, protože OxyContin je ve skutečnosti
mnohem méně návykový než jiné opiáty.
- Děláte si srandu? - Ne!
Závislost vzniká v necelém procentu případů.
Jak se máte?
To jste si teď vymyslela?
- Ne. - No, je to absolutní lež.
Klidně vám to potvrdí týdeník New England Journal of Medicine.
Vážně? Víte vůbec, co New England Journal of Medicine je?
Nebo vám jen napsali text?
- Když se podíváte do naší brožury... - Podívám. Díky.
Přečtu si to.
Jakže se jmenujete?
- Jsem Shannon Shaefferová. - Shannon Shaefferová.
Na něco se vás zeptám.
Molekula v OxyContinu je téměř totožná s heroinem.
Heroin vám nepřijde návykový?
To je nepřesné.
Takže vám kopretinkám teď dávají porsche?
Ne.
V OxyContinu je oxykodon.
Morfin, kodein, hydrokodon, hydromorfon,
diacetylmorfin, což je heroin,
všechny pocházejí z máku setého.
Jiný název, stejná sračka.
Nic nevíš.
Jsi puberťačka, co mi chce prodat návykovou látku druhé kategorie.
Jsi nebezpečná.
A jsi hloupá.
To tě dělá ještě nebezpečnější.
Opusť mou ordinaci, prosím.
Jsi drogová dealerka s culíkem.
Padej z mého domu!
Takovej kretén.
Nebýval to až takovej idiot.
Jsou si tak podobné?
Z vědeckého hlediska? OxyContin a heroin?
To je jako říct, že vidlička a samopal jsou podobné, protože jsou z kovu.
Chce, abys měla pocit, že je chytřejší.
Celých 83 % procent doktorů jsou muži.
Když si ho nezískáš vědou,
musíš mu pohladit ego.
„Ach, doktore Fitzgibbonsi, vy máte ale velký a silný mozek.“
Musíš se usmívat a udělat všechno pro vítězství.
Usmívala ses?
Myslím, že jo.
Ukaž.
Víc.
Dobře.
...prý slyšela, že Mitch najel s tím broncem do potoka kvůli pojistce.
Tomu chlapovi už hrabe.
Opravdu.
Ani nevidí. Ten kluk je v háji.
Netrefí domů,
protože neví, kam ho vede jeho péro.
Měl ji jen na sex celé dva... Jo, měl ji jenom v posteli.
Ta holka byla skoro hysterická...
To auto je křáp, to ti povím.
To na ty ženský sedí. Dělají, co si přečtou v Larousse.
Jsou to fakt bohatý...
Ta jela od rána do večera.
Nikdy z té chaty nevylezla...
Znal jsem jednu z Kazachstánu, byla to krásná holka...
Tak zoufale se snaží sehnat další ženský.
- Říkal, že čerkeský... - Dej mi vteřinku, Craigu.
Dobře, takže...
- Vezmu si prášek. - Co?
- Až v šest. Máš ještě hodinu. - Co?
- Každých 12 hodin, ne? - Už to je 12.
Šest, sedm, osm, devět, deset, jedenáct, dvanáct, jedna, dva, tři, čtyři, pět.
Počítáš šest a sedm jako dvě hodiny.
Od šesti do sedmi je hodina. Ještě počkej.
Je to jenom 11 hodin. Jen to říkám.
Co kdybys dodělal ty gumy?
- Jdi pomoct. - Doděláš to později.
Jo. Díky.
Ta záda mě ničí, zlato.
Kdybys to mohl brát dřív, tak by ti to řekl.
- Vím, co doktor říkal. - Nech toho.
Počkám 58 minut.
- Dobrý? - Pneumatiky Kryger.
Slyšel jsi o Mitchovi? Víš, že najel s autem do potoka?
A jenom kvůli ženský.
Zajímá mě, jestli to můžu brát častěji než jednou za 12 hodin.
Tělo si vytváří toleranci. To je normální.
Když mě po osmi hodinách rozbolí hlava
nebo začnu cítit bolest dřív, můžu si ho vzít?
Glene, musíte dodržovat 12 hodin.
- Ale jestli to zabírá... - Očividně zabírá.
To rád slyším. Můžu vám navýšit dávku.
Dám vám 40 miligramů.
Nechápu, proč si může vzít silnější,
ale nemůže si brát slabší častěji.
Takhle to nefunguje.
OxyContin je vyvinutý tak, aby vydržel 12 hodin, a lidi v FDA,
kteří berou mnohem víc než já a jsou mnohem chytřejší než já,
říkají, že se má užívat takhle.
Takže to musíme dodržovat.
Ano?
Mám to jít koupit?
- Glene. - Ano?
Nechtěl byste se o svůj příběh podělit?
Jak to myslíte?
No, firma, která vyrábí OxyContin,
požádala doktory, aby jim poslali pacienty,
kteří mají pozitivní zkušenost.
Jako jak? Jak to myslíte?
Asi by si vás natočili, jak vyprávíte svůj příběh.
- Jako do televize? - Co?
- Asi něco jako film. - Film?
- O mně? - O vás.
Budeš jako tvůj kluk, Kevin Costner.
- Jasně. - Víte co, Lily?
Vypadá trochu jako Kevin Costner.
- Děkuju. Rozsekl jste desetiletý spor. - Když si dáš vlasy takhle.
- Zlato... - Je hezčí.
Půjdu si lehnout.
Přijdeš?
Za chvilku.
Dobře.
- Dobrou. - Dobrou.
- Neponocuj. - Nebudu.
- Máš je? - Možná.
Jo, mám je.
Jo.
Co s nimi chcete dělat?
Spolknout je.
Určitě je chcete?
Nevlastní táta je z nich v hajzlu.
- Jo, kurva. - Chcete je?
- Jo? Dobře. - Jo.
- O to jde. - Jo, dobře.
Teď ty, Tyi.
- Ne, v pohodě. - No tak.
- Nechtěj vycouvat. - Jsou pro vás.
- Je to super na šukání. - Jo, dobře.
Ne, v pohodě.
Dej si půlku cigarety.
Jo.
- Jdu za doktorem Cooperem. - Ta čokoláda je úplatek?
Ano, je.
Ale je na vaší recepční, jestli se s vámi rozdělí.
Víme, jak to dopadne.
Doktore Coopere, máte na mě tři minuty?
- Mám dvě. - To stačí.
Ráda bych s vámi probrala OxyContin.
- Pacienti se na něj ptali. - Ale nepředepisujete ho?
- Ne, stačí mi léky, které mám. - Vašim pacientům možná ne.
Moji pacienti to zvládnou. Opravdu.
- Můžu vám nechat vzorky? - Dnes ne.
Jste milá, ale ne, díky.
- To je vaše dcera? - Jo, Emily.
To vypadá na oblastní finále v Columbusu.
To mi vrací vzpomínky.
Má skvělou figuru. Umístila se?
Jo. Čtvrtá.
Působivé.
Určitě tvrdě dře.
To rozhodně.
- Chybí mi to. - Opravdu?
Jo. Byla jsem...
Dělala jsem to hodně dlouho.
A když se ohlédnete, stálo to za to?
Naučilo mě to disciplíně a pracovitosti.
Jak prohrát a pak se zas postavit na nohy.
Myslím na to denně,
když mluvím o léčbě lidské bolesti.
Doktore Coopere, na vlastní oči jsem viděla,
jak OxyContin dokáže vrátit lidi zpět do života.
Buď trpí bolestmi, nebo ne,
a nic jiného není tak účinné.
Páni. Vážně tomu věříte, co?
Ano, věřím.
Dobře. Tak co pro mě máte?
Super. Mám...
tuhle brožuru s informacemi a kupony.
- Všichni milují kupony. - Jo.
- Je tam mé číslo, kdyby cokoli. - Díky, Shannon...
- Shaefferová. To jsem já. - Shaefferová.
- Hezký den. - Vám taky.
- Ať vám chutná čokoláda. - Děkuju.
- Promiňte? - Dobrý den.
Jak se jmenovala? Dala vám vizitku?
Jo!
Děkuju. A vám taky.
Díky, že jste přišli.
- Promiňte? Shannon? - Zdravím.
- Ano?
Změnila jste jeho názor.
- Co? - Toho doktora.
Odmítl, ale přesvědčila jste ho, aby předepisoval OxyContin.
- To je má práce. - Zdravím. Kdo jste?
Mluvím s ní, ne s vámi.
- Kolik jste za to dostala? - Do toho vám nic není.
- Dostal kupony na první zdarma? - Ptáte se, kolik vydělávám?
Jdi do auta.
- Jako pouliční dealer. - Přijde vám tohle normální?
- Drahá taška a boty. - Kdo si myslíte, že jste?
Kolik vyděláváte vy? Nejspíš nic.
Víte, co OxyContin je?
Jestli mi neuhneš,
přejedu tě a rozdrtím ti tvoji zasranou lebku.
A pak mi na to dáš OxyContin?
- Nehraj si se mnou. - Myslím, že budu.
Jseš dáma?
Vyjebáváš se světem za značkovou kabelku a porsche?
V tu chvíli mi došlo,
že nejde jen o doktory a lékárny.
Bylo to, jako by do venkovské Ameriky přijely sexy mimozemšťanky,
co jezdily v porsche z města do města
a rozdávaly kupony na opiáty zdarma.
Chtěly lidi navyknout na své produkty.
VÍTEJTE VE VIRGINII
Bylo to zvrácené.
OxyContin je úžasný.
Je to první věc, díky které se od své nehody cítím normálně.
Co jsem začal brát OxyContin, nevynechal jsem jediný den v práci.
Šéf je z toho nadšený.
Protože šéf jsem já a zaměstnávám tyhle lidi.
- Glen Kryger. - Randy, jsem režisér.
Těší mě. Díky, že jste přišel.
Je mi ctí vás poznat, Glene. Rád jsem přijel.
Teď můžu upřímně říct, že si užívám každý den života.
- Bože. Ach, bože. Nepřestávej. Bože! - Ježíši! Ach, zlato.
Skvělý. To bylo skvělý.
- Sjedeme to znovu. - Dobře.
Ale nedívejte se na ni.
- Koukejte přímo do kamery. - Dobře.
Upřímně můžu říct, že si užívám každý den života.
Dobrý.
Už je to dobrý.
Sklapni.
- OxyContin mě vrátil do života. - Jo!
OXYCONTIN 40MG/DEN
Richard se naučil showmanství
od strýce Arthura.
Richard Sackler uměl prodávat.
Bolelo to tak moc,
že mi přišlo, jako by mi někdo držel svaly na zádech
a prostě s nimi kroutil, dokud nebyly tak napnuté...
Teď vypadám úplně jinak a cítím se jinak.
Život je zase krásný.
Bylo to, jako by někdo držel sekáček na led
a neustále se mi s ním vrtal v páteři.
Někteří lidi mají publicitu rádi. Já ne.
Jako by ta bolest šla až do mozku.
Úplně vám to ničí mozek a...
Nebudu lhát.
Myslel jsem, tenhle pocit už nezažiju.
Myslel jsem, že je konec.
Děkuju, Purdue Pharmo.
OxyContin mě vrátil do života.
- Dobře. - Děkuju.
Moc pro mě znamená, že se cítíte lépe.
Mně a mé rodině to změnilo život.
Díky za to, co děláte.
Užijte si to. Zasloužíte si to.
Jaké to bylo? Jsi slavný?
Costner se mi teď nemůže rovnat.
Lidi tleskali.
- Čekali na fotku se mnou. - Co to máš?
- Cos dostal? - Dali ti dárky?
Byla tam světelná show.
Tohle všechno je zadarmo.
- Bum. - To se bude Kaylee líbit.
- Mám pro tebe frisbee. - Kaylee, plyšáček!
- Líbí se ti? - Třeba chytíš víc ryb.
- Nevím. Zlato, čokoláda. - Sluší ti to.
Děkuju.
Trička pro všechny. To všechno zadarmo.
- To je divný. - Já vím.
Jo, bylo to...
Bylo to šílený.
Proč ti dali swingové CD?
- Neviděli jste moje léky? - Ne.
Nedal je někdo jinam?
Kde sis je bral naposled?
Většinou jsou na svém místě.
Bývají buď tady, v ložnici, nebo v koupelně, takže...
- Chceš čokoládu? - Jo.
Jo, dám si. Díky.
Všechny písničky mají v názvu „swing“.
- Je to swingové CD. - Tohle budu jednou já s tátou.
Starý páreček.
- Zlato? - Jo?
Nejsou v koupelně?
Super, máme to třikrát.
Já myslela, že jsi je nechával v ložnici.
Ne.
Bývají na třech místech.
Většinou v kuchyni.
Proto jsem říkala, ať je dáš na jedno místo, ať se neztratí.
Díval ses do kapsy u kalhot?
Ne, v kalhotách je nemám. Trochu mě bolí hlava, ale...
A co...
Nechápu, proč nejsou na svém místě.
Měls je nechat na jednom místě.
Vždyť to říkám. Nejsou tam.
Ještě to zkontroluju.
Já prostě...
Jen mě štve, že nejsou tam, kde jsem je nechal.
Neviděli jste je?
Já nevím. Zavoláme doktorovi?
- Je neděle večer. - Já vím.
Nezavoláme mu domů?
Proč myslíš, že mám osobní číslo doktora Hartmana?
Nevím. To byla blbá otázka.
Jsi divnej.
Tak si prostě vezmu...
- Vezmu si brufen a pak ještě jeden. - Zvládneš to?
- Asi budou... Jo. - Nejspíš budou v koupelně.
- Můžu si nechat to tričko? - Jo, jasně.
Co myslíš?
Moje holka jede!
- Fakt? - Jo. Rozhodně.
Viděla jsi to dneska, ne?
- Nebyla jsem si jistá. - Tak už to víš.
Tu máš.
- Co to je? - Otevři to.
- Pomohla jsi hodně lidem. - Pět tisíc dvě stě dolarů?
K vyplacení Shannon Shaefferové.
Shannon Shaefferové, kurva!
- Ne! - Jo!
To jsi ty. Jaký je to pocit?
Fakt boží.
Nepotřebuješ nikoho na světě.
Zvládla jsi to.
Tohle je jen začátek.
Co děláš, Glene?
Jdi spát.
Co děláš?
Můžeš mi tady posvítit?
Co? Proč?
Asi tam spadla lahvička.
Ne, nespadla.
- Posvítíš mi, prosím? - Můžeš...
- Posviť tam dolů. - Ztiš se.
- Mrkni se, jestli tam je. - Posuneš tuhle stranu?
- Vidíš ji? - Sakra.
- Jo. - Vidíš?
Nevidím ji, promiň.
- Určitě? - Určitě.
Nic tam dole není.
- Můžeš se na chvíli uklidnit? - Já jenom...
Glene, ta lahvička nebude pod sporákem, do prdele.
- Zvedni se. - Já vím.
- Nebude tam. - Něco tam je.
- Ne, není. Můžeš vstát, prosím? - Jo, je tam.
Můžeš toho nechat a posadit se?
- Posunu to. - Přestaň. Uklidni se. Ne.
- Posunu to. - Chováš se jako psychopat.
- Necháš toho? - Přestaň na...
- Přestaň! - Ježíši.
- Fajn. - Na vteřinu!
Do prdele!
Ne! Není to tam!
Ježíši, děláš hrozný randál.
- Lil... - Ne.
Můžeš se uklidnit?
Kristepane! Můžeš toho nechat?
Vidíš? Co to s tebou sakra je?
- Říkal jsem ti... - Nejez to! Co děláš, Glene?
- Co to s tebou je? - Tady.
Našel jsem je. Tady. Vezmi si to.
- Kde byly? - V koupelně.
Kde v koupelně?
V koupelně na zemi vedle záchodu.
- Tam nebyly. - Byly.
- U lékárničky vedle... - Dobře.
- Dobře. Sklapni, Tyi. - Tak jo, to stačí.
Jsi v pohodě? Chceš vstát?
Není mi tady dobře, musím jít jinam.
Vraťte se do postele.
Musím si lehnout.
Probereme to ráno.
V Purdue navrhli lék, který se bral jednou za 12 hodin,
i když většině lidí tak dlouho nevydržel.
Takže tihle lidé dvakrát denně a každý den
procházeli jistou formou absťáku.
OxyContin měl vážné nedostatky.
Takže říkáte, že ten lék nefungoval.
Říkám, že měl nedostatky, ne že nefungoval.
Ale Richarda nedostatky nezajímaly.
Chtěl jen dokázat, že umí účinně potlačovat bolest.
A to začalo u malých myšek.
Doktore Richarde.
Na co se to dívám?
Měl bych mít obavy?
Ne, to je běžné.
Kdy dostala dávku?
Před 14 minutami.
Pociťuje jeho účinky.
Umřela nějaká myš?
Zatím ne.
Výborně.
Pak přišly testy na lidech.
V této fázi
musíte dokázat, že váš lék účinně zvládá to, co o něm tvrdíte.
Pokud ne, žádné schválení.
První testy na lidech pro OxyContin proběhly v Portoriku u žen,
které se zotavovaly po gynekologickém zákroku.
Ve druhé fázi
provedli další testy u pacientů s rakovinou v několika nemocnicích v USA.
A ve třetí fázi
Purdue provedla rozsáhlé klinické testy po celé zemi
s více než 1 000 dobrovolníky.
Přezkoumala jsem ty testy a všimla jsem si dvou věcí.
První, měli v tom bordel.
Při vysazení opiátu se mnohým dostavil absťák,
stejně jako u lidí.
Cvakání zubů, bolest břicha a třas.
Pokud jde o testy na lidech, OxyContin má vydržet 12 hodin.
V Portoriku půlka žen nevydržela bez léků ani přes noc.
Prosím, sestro!
V testu na 164 pacientech s rakovinou třetina lidí odstoupila.
Léčba se jim zdála neefektivní,
měli negativní zkušenost nebo došlo k porušení protokolu.
Co myslíte „porušením protokolu“?
Některé incidenty nemuseli hlásit.
Nevím. Můžete si tipnout.
Přestaňte! Nemůžete...
Z dalších testů odcházeli další pacienti,
stěžovali si, že lék nefunguje tak dlouho, jak by měl,
a požadovali další oxykodon, aby to zvládli.
Jak jsem řekla, byl to účinný lék.
Jen měl velké nedostatky.
Mluvila jste o dvou věcech.
Ta druhá je, že to bylo úplně fuk,
protože podle FDA bylo tohle přijatelné.
Žádná myš neumřela, takže technicky je OxyContin bezpečný.
A více než půlka pacientů řekla,
že jim OxyContin účinně ulevil od bolesti.
Takže technicky ten lék funguje.
A z toho všeho udělali žádost o schválení nového léčiva.
Všem se zdálo,
že Purdue má žádost, která přes FDA propluje.
Člověk by řekl, že tu žádost bude zkoumat
výbor expertů, kteří se zaměří na každý detail.
Tak to nefunguje.
Většina lidí o FDA neví,
že to je malá vládní agentura,
která často věří tomu, co jí firmy řeknou.
Když přijde nový produkt, oni sami nic netestují.
Přezkoumávají to, co dostanou.
U léků má ten proces většinou na starosti jediný člověk.
A u OxyContinu to byl Curtis Wright.
Richard si myslel, že Curtis je jen formalita.
Spletl se.
Tady Curtis Wright z FDA.
Dokončil jsem analýzu té žádosti
a mám vážné výhrady, doktore Sacklere.
Musíme toho dost probrat.
Můžeme si domluvit schůzku, nebo můžu něco projít teď.
Rád vám to podepíšu,
ale musíme probrat pár věcí.
Je to pro lékaře, kteří se rozhodují, zda mají lék předepsat.
V té žádosti by neměly být žádné emoce.
Takže Curtis Wright byl problém.
Richard utratil hromadu peněz
a předpokládal, že má schválení FDA v kapse.
Narazili na jednoho, kterému to nebylo fuk.
To nevadí.
Tohle k tomu procesu patří.
Přeháníme to, Richarde.
- Mám obavy. - Taky mám obavy.
Nemusí to být zázračný lék pro všechny.
- Přeháníš to. - Jo.
Vezmeme to zpátky
a necháme ho schválit jako náhradu za MS Contin.
- Vrabec v hrsti. - Jo, lepší vrabec v hrsti.
Když to uděláme, nevyděláme dost na pokrytí ztrát
a pak budeme v háji.
Budeme pomalu krvácet při čekání na schválení.
A nemáme v záloze nic, co by nás z toho dostalo.
Takže kap, kap.
Budeme rádi, když firmu prodáme před vyhlášením bankrotu.
Ale no tak, synku.
Líbí se vám mít svoje jména na zdi v muzeu, ne?
Líbí? Já se je tam snažím udržet.
Když to neuděláme, je po nás.
- Po nás? - Jo, přesně tak. Po nás.
- Bankrot. Máte lepší nápady? - Rakovina.
Rakovina je naše.
- Držme se rakoviny. - Miluju rakovinu.
Zůstal bych u rakoviny, ale nevycházejí nám čísla.
Díváš se na ta čísla špatně.
Umím číst čísla.
Čí jsou to čísla?
Čísla jsou věda a věda je sakra věda.
Ano. Ale komu ta čísla patří?
Tobě. Patří tobě.
Čísla nepatří vědě, patří tobě.
Jsou to kostky, s jejichž pomocí vyprávíš příběh.
Tak mi ten příběh odvyprávěj.
Je to příběh o mizerných číslech.
Jo. Takový příběh se mi nelíbí.
Je to příběh o střeše.
Předpokládá, že mám nad hlavou střechu.
Žádná tam není.
Střecha.
Představuje iluzi překážky
mezi mojí hlavou a nekonečným vesmírem.
Vymaž tu střechu z příběhu.
Odvyprávěj těmi čísly svůj příběh.
A až to budeš mít,
řekni Curtisovi Wrightovi příběh, který nemá žádnou střechu.
Ano?
Richard se od Arthura naučil,
že rozdíl mezi ztrátovou
a ziskovou společností je v dojmu.
ÚŘAD PRO JÍDLO A LÉČIVA
Zdravím. Ano. Pojďte dál. Doktor Curtis Wright.
- Doktor Richard Sackler. - Těší mě.
- Dr. Raymond Sackler. - Díky, že jste tady.
- Dr. Mortimer Sackler. - Vítejte.
Díky, že jste přišli. Vážím si toho.
- Díky za pozvání. - Samozřejmě.
Posadíme se?
Tak postojíme.
Takže tvrdíte, že OxyContin je bezpečnější.
Netvrdíme to. Je to tak.
Možná, že máte pravdu.
Během testů vykázala známky zneužívání méně než 0,3 procenta pacientů.
Bonnie!
A testovali jste na zneužívání?
- Pane Wrighte... - „Doktore“. Jsem doktor Wright.
Doktore Wrighte.
Nemůžeme prověřovat všechny hypotetické situace.
Jistě. Nechci, abyste prověřili všechny hypotetické situace.
Jen tuhle.
Mám obavy kvůli síle té tablety.
Dostaneme schválení, nebo ne?
Dnes ne.
- Proč ne? - V té tabletě je spousta léčiva.
V mých kalhotách je spousta péra, které vám vrazím...
Asi potřebuju valium. Má někdo valium?
- Já nemám. - Nikdo v téhle firmě nemá valium?
- Kde to jsme? - Seženu ti ho.
- Valium asi není dobrý nápad. - Žádné valium!
- Ty jsi šéf, ne on? - Ano!
- A říkám, že žádné valium! - Mám pro ně jít?
- Chceš valium, nebo ne? - Ne!
Nemusíš na mě řvát!
Jediná šance. Musí to vyjít.
Musí to vyjít, synku.
Vím, že máme seconal. Ten tě odrovná.
Takže Richard utrácí šílené peníze.
Tenhle úředník střední třídy je drží za koule.
Protože Curtis Wright zřejmě věděl, jako všichni ostatní,
že heroin ve formě pilulky je velice nebezpečný.
Droga v takové formě jen nezabíjí lidi,
ničí rodiny, přátele,
podniky, sny a všechno kolem.
Když vás to potká, když to potká vaši rodinu,
navždy vás to změní.
Mluvíte ze své zkušenosti?
Ano.
Do hajzlu.
Co je?
- Ahoj, Shawne. - Už je to zas rok?
Jo. Říkáš to každý rok.
Tak co je?
Co mám říct mámě?
Proč to pořád děláš?
Nemusím sem chodit, jestli nechceš.
Řekni, že ji mám rád a myslím na ni, a popřej jí.
- Dobře. - Měj se, ségra.
Chceš ještě borůvku?
Otevři.
Měla ovocnou kapsu, než jsme šli ven.
Já vím.
- Miluje borůvky. - Je do nich blázen.
- Dali tam slaninu. - Klidně si ji vezmu.
Ne, nestěžuju si.
Mohl bych si dát kafe?
- Ne, Tyi. - Proč ne?
Minule jsi byl vzhůru celou noc.
Potřebuju to na soustředění. Nechápu, proč je to problém,
- když ostatní kafe pijou. - Dej si bez kofeinu.
Bez kofeinu to nemá smysl.
- K čemu je? Ani není dobrý. - Nebudeš v noci spát.
- Věř mi. - Dej si kafe.
Glen říká, ať si dám kafe.
- Fajn, dej si kafe, ale... - Vždyť to říkám.
- Kaylee potřebuje kafe. - Zobe borůvky.
Můžu ještě jednu?
Tátovi krvácí ruka.
- Bože. - Má na ruce krev.
Bože. Glene, kousl ses do ruky?
Co se stalo? Jsi celý od krve. Bože.
- Chceš další? - Jo, podej ubrousky.
- Tady máš. Drž to. - Utřu to.
Já to utřu.
Panebože! Vstávej!
Glene! Jsi v pořádku, Glene?
Glene, podívej se na mě.
- Co se děje? - Já nevím!
- Dusí se? - Ne! Můžete zavolat záchranku?
- Dýchá? - Myslím, že ne.
Jen... Podívej se na mě.
- Glene! - Pane?
Zavolejte záchranku!
Co to děláš?
Ježíši Kriste! Zůstaň u něj.
Zůstaň u něj.
- Volal někdo záchranku? - Už je na cestě!
On nedýchá! Nedýchá!
- Volali jste záchranku? - Už jedou?
- Sakra! No tak! Zůstaň s námi! - Pomoc!
- No tak! - Nech toho!
Neumírej nám, sakra!
Podívej se na mě, Glene!
ZABIJÁK BOLESTI
Překlad titulků: Veronika Philippova