‫התוכנית מבוססת על אירועים שקרו במציאות,‬
‫אך כמה אירועים ושמות של דמויות ומקומות‬
‫שונו לשם דרמטיזציה.‬
‫מה שלא עבר דרמטיזציה הוא הסיפור שלי.‬
‫בתי קאסי מתה בגיל 42‬
‫אחרי שהתמכרה לאוקסיקונטין.‬
‫היא הייתה האור של המשפחה שלנו‬
‫ועכשיו כל שנותר לנו הוא תמונות וזיכרונות.‬
‫זה פשוט קשה.‬
‫זה קשה מאוד.‬
‫אימפריית הכאב‬
‫כשארתור סאקלר רקח תרופה חדשה‬ ‫כדי להכניס אותה לשוק,‬
‫הוא ידע שיצטרך לשכנע רופאים‬ ‫לרשום אותה לחולים שלהם.‬
‫אז הוא חשב על רעיון מבריק לפרסומת.‬
‫בפרסומת נראו כרטיסי ביקור‬
‫של רופאים שתמכו בתרופה שהוא ניסה למכור.‬
‫התרופה הייתה אמיתית לגמרי, אבל הרופאים לא.‬
‫- כל יום, בכל מקום,‬ ‫יותר ויותר רופאים בוחרים בסיגממיצין -‬
‫ארתור הבהיר היטב שלא משנה‬
‫אם משהו נכון,‬
‫העיקר שאנשים יאמינו שזה נכון.‬
‫ארתור סאקלר בנה את התעשייה הפרמצבטית‬ ‫שאנחנו מכירים כיום,‬
‫והגלולה הזאת הייתה מעין טקס הטבלה בשבילו.‬
‫אם הוא היה מאמין שיצליח לצאת מזה בשלום,‬
‫אני חושב שהוא היה מניח את התרופה שלו‬
‫ישירות בפיותיהם של האנשים.‬
‫תבורך.‬
‫וריצ'רד סאקלר...‬ ‫-תבורכי.‬
‫...יתגלה כתלמידו הנאמן ביותר של ארתור.‬
‫בעולם יש שני סוגי אנשים שרלוונטים לסיפור.‬
‫אני איתך.‬ ‫-כן?‬
‫בהחלט.‬
‫כבר דיברנו על זה.‬ ‫-כן?‬
‫כמה פעמים.‬ ‫-בסדר. אז תגיד לי.‬
‫יש שני סוגים של אנשים‬ ‫שיש להם משמעות בעולמנו:‬
‫יוצרים ומוכרים.‬
‫הם חשובים באותה מידה,‬ ‫המוכרים אולי קצת יותר.‬
‫אין כישרון גדול יותר בעולם שלנו‬
‫מכישרונו של אדם שמעודד מישהו אחר‬ ‫לבצע את התנועה הפיזית‬
‫של להוציא כסף מהארנק שלו ולמסור לך אותו.‬
‫נכון.‬
‫מי שסוגר עסקה הוא מלך.‬ ‫-הסוגר הוא אל.‬
‫אני מעדיף "מלך".‬ ‫-אז תייצר מלכים.‬
‫לך תייצר מלכים.‬
‫כן, אדוני.‬
‫לא קשה למכור תרופה‬ ‫שעובדת כמו האוקסיקונטין.‬
‫את נראית מהמם.‬ ‫-היא מעבירה את הכאב, ולרגע,‬
‫אנשים מאמינים שהם זכו מחדש בחייהם.‬
‫וזה נכון... לזמן קצר.‬
‫אנשי המכירות יצאו לשטח,‬
‫וכדי להכניס את המוצר לידיהם של אנשים,‬
‫הם הקסימו את הרופאים.‬
‫בכל אמצעי שנדרש.‬
‫רופאים הם משפחה.‬
‫הרופאים שלנו הם משפחה.‬ ‫-משפחה לא בוחרים.‬
‫משפחה לא בוחרים.‬ ‫-אנחנו תמיד מביאים מתנות.‬
‫אנחנו תמיד מביאים מתנות.‬
‫הרופאים שלנו הם משפחה.‬ ‫-הרופאים שלנו הם משפחה.‬
‫משפחה לא בוחרים.‬ ‫-משפחה לא בוחרים.‬
‫ואנחנו תמיד מביאים מתנות.‬ ‫-ואנחנו תמיד מביאים מתנות.‬
‫נשפך לך?‬ ‫-לא.‬
‫אמרתי לך להתאמן ללכת בעקבים.‬ ‫-התאמנתי.‬
‫אני צריכה ממך את טופס די-1, שאנון.‬
‫ד"ר מוריס, יש לי שאלה אחת.‬ ‫למה אתה לא רושם יותר אוקסיקונטין?‬
‫הנתונים שלך נמוכים.‬
‫אנחנו מתעסקים פה בעיקר במקרי שפעת ובתפרים.‬
‫דיברנו על זה.‬
‫לכולם יש כאב שצריך לחסל‬
‫ואתה לא מחסל מספיק כאב, אבאל'ה.‬
‫אולי אתן לך 25 קופונים‬ ‫שתוכל לתת למטופלים שלך?‬
‫כל אחד מקנה אוקסיקונטין חינם‬ ‫לתקופה של 30 יום.‬
‫כן, את...‬ ‫-אני שאנון שייפר.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-שאנון שייפר.‬
‫את מגיעה עם קופונים, שאנון שייפר?‬
‫סליחה?‬
‫אני רק אומר,‬
‫שאת חתלתולת האוקסיקונטין‬ ‫הכי חמודה שראינו פה לאחרונה.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫שאנון...‬ ‫-יש לך פלפל.‬
‫יש לה פלפל.‬ ‫-היא עדיין בהתלמדות.‬
‫אולי תתכרבל לך עם הבחורצ'יק הזה,‬
‫תשפר את הנתונים שלך, ואני אחזור לבדוק.‬
‫אני מקווה שנתראה שוב,‬ ‫חתלתולת אוקסיקונטין שכמוך.‬
‫תצטרכי להתרגל לזה.‬
‫כשאמרתי שהרופאים הם משפחה,‬
‫התכוונתי שהם יכולים להיות גם דוד סוטה.‬ ‫-שיזדיין.‬
‫לא, את תזדייני. אנחנו לא עוסקות ברפואה.‬
‫אנחנו עוסקות באנשים,‬
‫ורופאים הם עם מיוחד מאוד,‬ ‫כי כולם בוטחים בהם.‬
‫בוטחים בהם יותר מאשר בפוליטיקאים,‬ ‫במורים, בכמרים,‬
‫ויותר מאשר בהורים.‬
‫אם רופא אומר לך לעשות משהו, את עושה את זה.‬
‫זה ערמומי מצדם לצאת לשטח‬
‫ולמכור הרואין כאילו זה מנוי לשבועון.‬
‫זו מכונית ממשלתית?‬
‫לא.‬
‫זו המכונית שלך?‬
‫היא בטוחה?‬ ‫-המכונית בטוחה יותר ממני.‬
‫זה בזבוז זמן מוחלט.‬
‫אני עושה את זה בשבילך,‬ ‫כדי לאמת את הסיפור שלך.‬
‫אם 1,908 המטופלים‬ ‫אכן מטופלים באוקסיקונטין,‬
‫אז אין שום בעיה.‬
‫אני לא יודע מה את רוצה שאומר.‬ ‫זו פשוט תרופה פופולרית מאוד.‬
‫זה סם שנכלל בפקודת הסמים המסוכנים.‬ ‫הוא לא נועד לטיפול בהצטננות.‬
‫החוצה.‬
‫את לא אדם נעים במיוחד.‬
‫את מודעת לכך?‬ ‫-מודעת היטב.‬
‫זו תרופה פופולרית.‬ ‫-אמרתי לה.‬
‫אני מכיר את ג'ים שנים. הוא אדם טוב.‬
‫לא באתי לקבל המלצה.‬ ‫באתי כדי לעבור על הרישומים.‬
‫אני לא יכול לתת לך אותם.‬ ‫-אתה יכול ואתה תיתן.‬
‫אפשר לעשות את זה היום ואלך לדרכי.‬
‫אם נעשה את זה מחר, אחזור עם צו‬
‫וצוות של חוקרים שמשתוקקים להפוך כל אבן,‬
‫ואז מי יודע מה ימצאו.‬
‫לואיס, עשה מה שהגברת אומרת וזהו.‬
‫מטעם מי את?‬ ‫-משרד התובע הכללי ברואנוק.‬
‫פריצת דיסק, החלפת מפרק ירך שהשתבשה.‬ ‫-באמת?‬
‫רצועה קרועה, דלקת מפרקים,‬ ‫לבת שלו ליילה, היא עשתה...‬
‫בחייך, מיס פלאוורס,‬
‫לאנשים האלה יש תיקים רפואיים עבי כרס.‬
‫את מוזמנת להתקשר לכל אדם ברשימה.‬ ‫אני נשבע שלא עשיתי שום דבר לא בסדר.‬
‫אוקיי, מכשיר הרנטגן.‬
‫אשתי רצתה סירה. אני לא פושע.‬
‫ליילה חידשה את המרשם שלה שבע פעמים.‬
‫כן.‬ ‫-עקב הגדלת חזה.‬
‫כן.‬ ‫-זה שבוע על ויקודין, 10 מיליגרם מקסימום.‬
‫רשמת 210 כדורים. זה מופרז.‬
‫ראיתי את זה אלף פעם.‬
‫זה לא מה שקורה פה.‬ ‫-אתה אמור לדעת.‬
‫בוא ניכנס לרכב.‬ ‫-למה? לאן אנחנו נוסעים?‬
‫לבית מרקחת שלא מנוהל‬ ‫על ידי חבר שלך, ואחר כך אולי לעוד אחד.‬
‫כמה זמן זה ייקח?‬
‫את עובדת בשביל גרושתי, נכון?‬
‫למה אוקסיקונטין?‬
‫זו תרופה בטוחה יותר, ממכרת פחות,‬ ‫והשפעתה ארוכה יותר משל האלטרנטיבה.‬
‫זה מוכח. זה כתוב בעלון בתוך האריזה.‬
‫זה מופיע בחומרים שהבנות משאירות.‬
‫הבנות?‬ ‫-לא. זה... לך מפה.‬
‫אני רק צריך את התרופה שלי ואני אלך.‬ ‫-לא, לך.‬
‫לא. לך.‬
‫רובי, ראית אותו נכנס?‬
‫לא. להתקשר למשטרה?‬
‫כן.‬ ‫-לא, בחייך.‬
‫לא. לך. עכשיו.‬ ‫-את יודעת מה את עושה לי?‬
‫יש לך מושג איך אני מרגיש?‬ ‫-אדוני, אתה צריך להירגע.‬
‫את צריכה לסתום את הפה המחורבן שלך.‬ ‫תביאי לי את התרופה!‬
‫ארסס אותך.‬ ‫-אני רוצה את האוקסי שלי!‬
‫לך מפה! צא!‬
‫קדימה! כבר הזמנת משטרה?‬
‫לעזאזל!‬ ‫-חתיכת בן זונה!‬
‫אני לא מאמין!‬ ‫-כדאי שתזמינו משטרה.‬
‫הוא חוזר!‬ ‫-לא!‬
‫זוזי!‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫תעזבו אותי!‬
‫אז עמדתי לי בבית מרקחת במחוז קרול...‬
‫תביאו את האוקסי המחורבן!‬ ‫-תעיף אותו משם!‬
‫איפה זה?‬
‫והבטתי בבובה של אוקסיקונטין,‬
‫תרופה שלא שמעתי עליה עד לפני כמה ימים.‬
‫תתרחק ממני!‬ ‫-מה אתה עושה? ריגס!‬
‫תוציא אותו עכשיו!‬
‫תעזבו אותי! אלוהים!‬
‫עוף מפה! ברצינות!‬ ‫-התעוורתי!‬
‫וחשבתי לעצמי, בשלב מסוים‬ ‫בפגישת השיווק ההיא של פרדו,‬
‫מישהו אמר, "יודעים מה אנחנו צריכים‬ ‫כדי למכור את הסם המסוכן שלנו?‬
‫"אנחנו צריכים בובת פרווה גדולה, שעירה,‬
‫"רכה וחמודה של גלולת אוקסיקונטין".‬
‫אז הם תכננו צעצוע, ייצרו אותו,‬
‫הטיסו אותו מסין לווירג'יניה,‬
‫סוכן תרופות הסיע אותו כל הדרך למחוז קרול,‬
‫הניח אותו בידי הרוקחת‬ ‫שעמדה להיות מותקפת בידי איזה מכור,‬
‫כך שברור שהמכור מכיר את האוקסיקונטין...‬
‫צא מפה!‬ ‫-הרוקחת מכירה את האוקסיקונטין.‬
‫מצטערת.‬ ‫-הרופא מכיר את האוקסיקונטין.‬
‫תרופה פופולרית מאוד.‬
‫אפילו האנשים בסין שהכינו‬ ‫את הבובה מכירים את האוקסיקונטין,‬
‫אבל לי לא היה מושג קלוש.‬
‫התרופה הזאת נכנסה מתחת לרדאר,‬
‫וזה מה שהיה מבריק ברעיון,‬ ‫והסיבה שהתרופה התפשטה במהירות כה רבה.‬
‫מתי שמעת לראשונה על אוקסיקונטין?‬
‫לפני חודש.‬
‫אילו משככי כאבים רשמת לפני כן?‬
‫היית אומר שהנתונים האלה נראים אמינים?‬
‫מתי שמעת לראשונה על אוקסיקונטין?‬
‫לפני שמונה חודשים.‬
‫היית אומרת שהנתונים האלה מדויקים?‬
‫כן, נכון.‬
‫לא ידעתי איזו סכנה טמונה בגלולה הזאת.‬
‫זה היה מלאי שיצר בעצמו ביקוש.‬
‫זאת המרפאה?‬ ‫-כן.‬
‫באזורים המרוחקים, יש רופאים שעובדים מהבית.‬
‫חשבתי שאת הבא תעשי לבד.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫את מסוגלת, שאנון.‬
‫היי, שאנון.‬
‫זה קטן עלייך.‬
‫שלום, באתי לפגוש את ד"ר פיצגיבונס.‬
‫את מטופלת?‬ ‫-לא.‬
‫שמי שאנון שייפר. אני מ"פרדו פארמה".‬
‫אוקיי.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫בסדר. תודה.‬
‫תני לגוף שלך לעשות את העבודה שלו.‬ ‫את תהיי בסדר. טוב?‬
‫בסדר. תודה.‬ ‫-טוב.‬
‫מסרי ד"ש להורים ממני, בסדר?‬ ‫-אמסור.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫ספורט?‬ ‫-כן, כדורעף.‬
‫תחלימי לגמרי לפני שתחזרי לשחק.‬
‫תודה. ואת ממש יפה, אגב.‬
‫את ממש יפה!‬ ‫-תודה.‬
‫ד"ר פיצגיבונס?‬
‫אנחנו מכירים?‬
‫לא נפגשנו עדיין. אני שאנון שייפר.‬
‫מה שלומך היום?‬
‫מה את מוכרת?‬ ‫-אני מ"פרדו פארמה".‬
‫אז אני מכיר אותך. אני יודע מה את מוכרת.‬
‫תודה.‬ ‫-אם תוכל להקדיש לי רגע...‬
‫אני די עסוק.‬ ‫-אין לי בעיה.‬
‫אני יכולה להמתין שתתפנה.‬
‫בת כמה את? לא חשוב.‬
‫אני לא רושם אוקסיקודון‬ ‫או אופיואידים כאלה למטופלים שלי,‬
‫אלא אם מדובר בסרטן או שהם גוססים,‬
‫או שהם גוססים מסרטן, כי זה ממכר.‬
‫אם כך, יש לי בשורה טובה בשבילך, אדוני,‬ ‫כי אוקסיקונטין הוא בעצם‬
‫הרבה פחות ממכר מהאופיואידים האחרים.‬
‫את צוחקת עליי?‬ ‫-לא!‬
‫שיעור ההתמכרות עומד על פחות מאחוז אחד.‬
‫מה שלומך היום?‬
‫המצאת את זה הרגע?‬
‫לא.‬ ‫-זה פשוט שקר.‬
‫תצטרך לומר את זה‬ ‫לניו אינגלנד ג'ורנל אוף מדיסין.‬
‫כן? את בכלל יודעת מהו‬ ‫הניו אינגלנד ג'ורנל אוף מדיסין?‬
‫או שזה טקסט שכתבו בשבילך?‬
‫אם אוכל להראות לך את העלון הזה...‬ ‫-את יכולה. תודה.‬
‫אקרא את זה.‬
‫תוכלי לומר לי שוב מה שמך?‬
‫אני שאנון שייפר.‬ ‫-שאנון שייפר.‬
‫אשאל אותך משהו,‬
‫המולקולה באוקסיקונטין‬ ‫כמעט זהה לזו של הרואין,‬
‫את חושבת שהרואין לא ממכר?‬
‫זה לא מדויק.‬
‫הם מחלקים עכשיו מכוניות פורשה‬ ‫לפרחים החמודים שלהם?‬
‫לא.‬
‫אוקסיקודון, זה מה שיש באוקסיקונטין.‬
‫מורפיום, קודאין, הידרוקודון, הידרומורפון,‬
‫דיאצטילמורפין, זה הרואין,‬
‫כולם מגיעים מפרג האופיום.‬
‫שמות שונים, אותו חרא.‬
‫את לא יודעת כלום.‬
‫את נערה שמנסה למכור סם‬ ‫מפקודת הסמים המסוכנים.‬
‫את מסוכנת.‬
‫ואת טיפשה.‬
‫מה שעושה אותך עוד יותר מסוכנת.‬
‫אבקש ממך לעזוב את המשרד שלי.‬
‫את סוחרת סמים עם קוקו.‬
‫צאי מהבית שלי!‬
‫חתיכת מניאק.‬
‫לא זכרתי שהוא כזה אידיוט.‬
‫באמת יש כזה דמיון?‬
‫מבחינה מדעית? בין אוקסיקונטין להרואין?‬
‫זה כמו להגיד שמזלג ואקדח דומים‬ ‫כי שניהם עשויים מתכת.‬
‫הוא רק רוצה שתרגישי שהוא חכם יותר ממך.‬
‫83 אחוזים מהרופאים הם גברים.‬
‫אם לא תשכנעי אותו עם נתונים מדעיים,‬
‫תצטרכי ללטף את האגו שלו.‬
‫"ד"ר פיצגיבונס, איזה מוח גדול וחזק יש לך."‬
‫את צריכה רק לחייך‬ ‫ולעשות מה שנחוץ כדי לנצח.‬
‫חייכת?‬
‫נראה לי.‬
‫תראי לי.‬
‫רחב יותר.‬
‫יופי.‬
‫היא שמעה שמיץ' נכנס עם הברונקו‬ ‫לנחל בשביל לקבל כסף מהביטוח.‬
‫כי הבחור השתגע לחלוטין.‬
‫באמת.‬
‫הוא לא מבחין בין ימינו לשמאלו. הוא אבוד.‬
‫הוא לא יודע להגיע הביתה,‬
‫הזין שלו מושך אותו לכל מיני כיוונים.‬
‫הוא רק אילץ אותה לעשות סקס במשך...‬ ‫כן. הוא החזיק אותה במיטה.‬
‫היא הייתה כמעט במצב של היסטריה...‬
‫המכונית הזאת היא גרוטאה, שמע לי.‬
‫זה מה שאפשר לומר על הנשים האלה.‬ ‫הן עושות מה שאומרים להן, שמע לי.‬
‫אלה אנשים ממש ממש עשירים...‬
‫היא הייתה יכולה להמשיך לדפוק.‬
‫היא לא הייתה נחלצת מהבקתה...‬
‫הכרתי מישהי מקזחסטן. היא הייתה יפהפייה...‬
‫עד כדי כך הוא נואש להשיג עוד בחורות.‬
‫הוא אומר צ'רקסית...‬ ‫-רגע אחד, קרייג. רגע אחד.‬
‫טוב, אז...‬
‫אני לוקח את הכדור שלי.‬ ‫-מה?‬
‫עוד לא שש. יש עוד שעה.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫אתה אמור לקחת כדור כל 12 שעות, נכון?‬ ‫-עברו 12.‬
‫שש, שבע, שמונה, תשע, עשר, אחת עשרה,‬ ‫שתים עשרה, אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש.‬
‫ספרת את שש ושבע כשעתיים.‬
‫שש עד שבע זה שעה. אתה צריך לחכות.‬
‫עברו רק 11 שעות. אני רק אומר...‬
‫אתה רוצה ללכת לגמור את הצמיג?‬
‫לך לעזור.‬ ‫-נסיים את זה אחר כך.‬
‫כן. תודה.‬
‫הגב שלי עומד לקרוס.‬
‫אם היית יכול לקחת את הכדור שעה קודם,‬ ‫הוא היה אומר לך.‬
‫אני יודע מה אמר הרופא.‬ ‫-אתה מוכן להפסיק?‬
‫טוב, אחכה 58 דקות.‬
‫מה את אומרת?‬ ‫-צמיגי קריגר.‬
‫שמעת על מיץ'?‬ ‫שמעת שהוא הסיע את הרכב שלו לתוך הנחל?‬
‫בלי שום סיבה טובה. בגלל אישה.‬
‫אני רק רוצה לדעת אם אפשר לקחת אותן‬ ‫אחרי פחות מ-12 שעות.‬
‫הגוף שלך מפתח סבילות. זה נורמלי לגמרי.‬
‫אז אם אני חוטף כאב ראש אחרי שמונה שעות,‬
‫או אם מתחיל כאב לפני כן, אני יכול לקחת?‬
‫גלן, אתה חייב להיצמד ל-12 שעות.‬
‫אבל אם זה עובד...‬ ‫-וברור שכן.‬
‫טוב לשמוע. נוכל להעלות את המינון.‬
‫נעלה אותך ל-40 מיליגרם.‬
‫אני לא מבינה למה הוא יכול‬ ‫לקחת מינון גבוה יותר,‬
‫אבל לא מינון נמוך לעתים קרובות יותר.‬
‫זה לא עובד ככה.‬
‫אוקסיקונטין תוכנן לעבוד 12 שעות‬ ‫והחבר'ה במנהל התרופות,‬
‫שנמצאים בעמדה בכירה בהרבה משלי‬ ‫והם חכמים ממני בהרבה,‬
‫אומרים שככה צריך להשתמש בתרופה.‬
‫אז ככה נשתמש בה.‬
‫אוקיי?‬
‫רוצה שאמלא בשבילך?‬
‫גלן.‬ ‫-כן?‬
‫אולי תרצה לשתף אנשים בסיפור שלך?‬
‫מה הכוונה, "הסיפור שלי"?‬
‫החבר'ה שמייצרים את האוקסיקונטין‬
‫ביקשו מרופאים לשלוח אליהם מטופלים‬
‫שהייתה להם חוויה טובה.‬
‫באיזה אופן? למה אתה מתכוון?‬
‫אני חושב שהם היו רוצים לתעד אותך‬ ‫מספר את הסיפור שלך.‬
‫כאילו, לטלוויזיה?‬ ‫-מה?‬
‫אולי ל... לסרט.‬ ‫-לסרט?‬
‫עליי?‬ ‫-עליך.‬
‫תוכל להיות כמו החבר שלך, קווין קוסטנר.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני חייב לומר לך, לילי.‬
‫הוא קצת מזכיר את קווין קוסטנר.‬
‫תודה. בזאת הסתיים ויכוח של עשר שנים.‬ ‫-אם תשנה לו את התספורת.‬
‫מותק.‬ ‫-הוא יותר חתיך.‬
‫אני הולכת לישון.‬
‫אתה בא?‬
‫עוד מעט.‬
‫אוקיי.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫אל תלך לישון מאוחר.‬ ‫-בסדר.‬
‫השגת אותם?‬ ‫-אולי.‬
‫כן, השגתי אותם.‬
‫וואו.‬
‫מה עושים איתם?‬
‫בולעים אותם.‬
‫אתם בטוחים שאתם רוצים את אלה?‬
‫הם די דפקו לאבא החורג שלי את הצורה.‬
‫ועוד איך.‬ ‫-רוצים אותם?‬
‫כן? בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫זו המטרה.‬ ‫-כן. בסדר.‬
‫תורך, טיי.‬
‫לא, אני מוותר.‬ ‫-בחייך.‬
‫אל תבריז לי.‬ ‫-השגתי אותם בשבילכם.‬
‫זה טוב לזיונים.‬ ‫-אוקיי.‬
‫לא, אני לא רוצה.‬
‫יש לי זנב של סיגריה אם אתה רוצה.‬
‫מעולה.‬
‫באתי לד"ר קופר.‬ ‫-השוקולדים הם שוחד?‬
‫כן.‬
‫אבל זה תלוי במזכירה שלך,‬ ‫אם היא תרצה לחלוק אותם איתך או לא.‬
‫אז אנחנו יודעים מה יקרה.‬
‫ד"ר קופר, אוכל לקבל שלוש דקות מזמנך?‬
‫תקבלי שתיים.‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫אני רוצה מאוד לדבר איתך על אוקסיקונטין.‬
‫מטופלים שלי כבר שאלו על זה.‬ ‫-אבל עוד לא רשמת את התרופה?‬
‫לא, אני מרוצה מהכלים שיש לי.‬ ‫-אבל אולי המטופלים שלך לא מרוצים.‬
‫המטופלים שלי בסדר גמור. הם בסדר גמור.‬
‫אוכל להשאיר לך כמה דוגמאות?‬ ‫-לא היום.‬
‫את מקסימה, אבל לא, תודה.‬
‫זו הבת שלך?‬ ‫-כן, אמילי.‬
‫מזכיר לי את הטורניר האזורי בקולומבוס.‬
‫מעלה זיכרונות.‬
‫היא נראית בכושר. היא זכתה במשהו?‬
‫כן, מקום רביעי.‬
‫מרשים.‬
‫היא בטח עובדת קשה.‬
‫בהחלט.‬
‫זה חסר לי.‬ ‫-באמת?‬
‫כן. הייתי...‬
‫עשיתי את זה תקופה ארוכה.‬
‫ובדיעבד, זה היה שווה?‬
‫זה הקנה לי משמעת וחריצות.‬
‫מזה למדתי איך ליפול‬ ‫ולקום בחזרה על הרגליים.‬
‫אני חושבת על זה כל יום‬
‫כשאני מסתובבת ומדברת על טיפול בכאבים.‬
‫ד"ר קופר, ראיתי במו עיניי‬
‫איך אוקסיקונטין יכול לעזור לאנשים‬ ‫לזכות מחדש בחייהם.‬
‫או שהם סובלים מכאבים או שלא,‬
‫וזה הדבר הכי יעיל שיש.‬
‫אוקיי, וואו. את ממש מאמינה בזה. נכון?‬
‫כן, בהחלט.‬
‫טוב. מה יש לך?‬
‫נהדר. יש לי...‬
‫את העלון הזה, שיש בו מידע, וקופונים.‬
‫כולם אוהבים קופונים.‬
‫המספר שלי רשום שם, אם תצטרך משהו.‬ ‫-תודה, שאנון...‬
‫שייפר. זו אני.‬ ‫-שייפר.‬
‫שיהיה לך יום מצוין.‬ ‫-גם לך.‬
‫תיהני מהשוקולדים.‬ ‫-תודה. בהחלט.‬
‫סליחה?‬ ‫-שלום לך.‬
‫איך קוראים לבחורה הזאת?‬ ‫היא נתנה כרטיס ביקור?‬
‫כן!‬
‫תודה. ותודה גם לכם.‬
‫תודה לכולכם שבאתם.‬
‫סליחה? שאנון?‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬ ‫-כן?‬
‫שינית את דעתו.‬
‫מה?‬ ‫-הרופא.‬
‫הוא אמר לא.‬ ‫ואז שכנעת אותו לרשום אוקסיקונטין.‬
‫זו העבודה שלי.‬ ‫-היי. מי את?‬
‫לא דיברתי אלייך. אני מדברת איתה.‬
‫כמה כסף קיבלת על מה שקרה עכשיו?‬ ‫-זה לא עניינך.‬
‫נתת לו קופון לכדור ראשון בחינם?‬ ‫-שאלת כמה אני מרוויחה?‬
‫תיכנסי למכונית.‬
‫זה מהלך של סוחר סמים.‬ ‫-באיזה יקום זו שאלה לגיטימית?‬
‫תיק נחמד. יקר.‬ ‫-מי את חושב שאת?‬
‫כמה את מרוויחה? בטח מעט!‬
‫את יודעת מה זה אוקסיקונטין?‬
‫אם לא תפני לי את הדרך,‬
‫אדרוס אותך וארסק לך את הגולגולת.‬
‫ואז תיתני לי אוקסיטונטין לסדר את זה?‬
‫את לא רוצה להתעסק איתי.‬ ‫-נראה לי שכן.‬
‫את מאדאם?‬
‫דופקת את העולם‬ ‫בשביל תיק של לואי ויטון ופורשה?‬
‫באותו רגע הבנתי‬
‫שהדבר הזה גדול יותר מכל רופא או בית מרקחת.‬
‫הרגשתי כאילו החייזרים הסקסיים‬ ‫פלשו לאמריקה הכפרית,‬
‫והם עוברים מעיר לעיר במכוניות הפורשה שלהם‬
‫ומחלקים קופונים לאופיואידים בחינם.‬
‫ממכרים אנשים למוצר שלהם.‬
‫- ברוכים הבאים לווירג'יניה -‬
‫זה היה דפוק לגמרי.‬
‫אוקסיקונטין הוא דבר מדהים.‬
‫זה הדבר הראשון שגרם לי‬ ‫להרגיש נורמלי מאז שנפצעתי.‬
‫מאז שהתחלתי לקחת אוקסיקונטין,‬ ‫לא הפסדתי יום עבודה.‬
‫הבוס שלי מרוצה מאוד מהעניין.‬
‫ואחרי הכול אני הבוס,‬ ‫ואני מספק תעסוקה לחבר'ה האלה.‬
‫גלן קרייגר.‬ ‫-רנדי, אני הבמאי.‬
‫נעים מאוד. תודה שבאת.‬
‫נעים מאוד להכירך, גלן. אני שמח להיות פה.‬
‫עכשיו אני יכול לומר בכנות‬ ‫שאני נהנה מכל יום שאני חי.‬
‫אלוהים. אל תפסיק. אלוהים!‬ ‫-אלוהים. מותק.‬
‫זה מדהים. זה היה מדהים.‬
‫נעשה את זה שוב.‬ ‫-אוקיי.‬
‫הפעם אל תסתכל עליה.‬
‫תסתכל ישר למצלמה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אני יכול לומר בכנות‬ ‫שאני נהנה מכל יום שאני חי.‬
‫חזרנו.‬
‫שתוק.‬
‫אוקסיקונטין החזיר לי את החיים שלי.‬ ‫-כן!‬
‫- אוקסיקונטין 40 מ"ג -‬
‫כישרון המשחק הוזרק לדמו של ריצ'רד‬
‫בידי דודו ארתור.‬
‫ריצ'רד סאקלר ידע למכור.‬
‫הכאב היה כל כך עז,‬
‫הרגשתי כאילו מישהו סובב לי את השרירים בגב‬
‫שוב ושוב עד שהם נתפסו חזק כל כך...‬
‫עכשיו אני נראית אחרת לגמרי.‬ ‫אני מרגישה אחרת לגמרי.‬
‫החיים שוב נפלאים.‬
‫זה היה כאילו מישהו החזיק דוקרן קרח ביד,‬
‫וחרט לי על הגב, פשוט קשקש.‬
‫אנשים אוהבים פרסום. יש כאלה. אני לא.‬
‫הרגשתי כאילו הכאב הולך ישר למוח.‬
‫הוא פשוט הורס לך את המוח, אז...‬
‫לא אשקר לך.‬
‫לא חשבתי שארגיש ככה שוב.‬
‫חשבתי שהלך עליי.‬
‫תודה לך, פרדו פארמה.‬
‫אוקסיקונטין החזיר לי את החיים שלי.‬
‫טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫אני כל כך שמחה שאתה מרגיש יותר טוב.‬
‫זה שינה את החיים שלי ושל משפחתי.‬
‫אז תודה לכם.‬
‫תיהנו. מגיע לכם.‬
‫איך היה? אתה מפורסם?‬
‫עקפתי את קוסטנר בסיבוב.‬
‫מחיאות כפיים.‬
‫אנשים חיכו להצטלם איתי.‬ ‫-מה יש לך שם?‬
‫מה קיבלת?‬ ‫-קיבלת מלא מתנות?‬
‫היה מופע אורות.‬
‫הכול חינם, אגב.‬
‫בום.‬ ‫-קיילי תעוף על זה.‬
‫הבאתי לך פריזבי.‬ ‫-קיילי. בובה קטנה!‬
‫את אוהבת?‬ ‫-אולי עכשיו תצליח לדוג יותר דגים.‬
‫מותק, שוקולדים.‬ ‫-אתה נראה נהדר.‬
‫תודה לך.‬
‫חולצות לכולם. הכול בחינם.‬
‫איזה מוזר.‬ ‫-נכון.‬
‫זה היה פשוט...‬
‫זה היה מטורף.‬
‫למה קיבלת דיסק עם מוזיקת סווינג?‬
‫מישהו ראה את הכדורים שלי?‬ ‫-לא.‬
‫אולי מישהו הזיז אותם?‬
‫מתי השתמשת בהם בפעם האחרונה?‬
‫הם בדרך כלל במקום שלהם, לא?‬
‫או שהם פה, בחדר השינה או בחדר האמבטיה.‬
‫רוצה שוקולד?‬ ‫-כן.‬
‫כן. תודה.‬
‫בכל שיר יש את המילה "סווינג".‬
‫זה דיסק של סווינג.‬ ‫-ככה אבא ואני נהיה יום אחד.‬
‫זוג זקנים.‬
‫היי, מותק.‬ ‫-כן?‬
‫הם באמבטיה, או...‬
‫יופי, קיבלנו שלוש.‬
‫לא אמרת שתשאיר אותם בחדר השינה?‬
‫לא.‬
‫יש שלושה מקומות, נכון?‬
‫בדרך כלל במטבח.‬
‫לכן אמרתי לך לשים במקום קבוע,‬ ‫שלא תאבד אותם.‬
‫בדקת בכיס של הג'ינס?‬
‫לא, הם לא בכיס של הג'ינס.‬ ‫יש לי קצת כאב ראש, אבל...‬
‫אולי...‬
‫אני פשוט לא מבין למה הם לא במקום.‬
‫אמרתי לך לשים אותם במקום קבוע.‬
‫זה מה שאני אומר. הם לא שם.‬
‫בדקתי פעמיים, שלוש.‬
‫חבר'ה, אני...‬
‫אני פשוט מעוצבן שהם לא במקום שהשארתי אותם.‬
‫אף אחד לא ראה אותם?‬
‫לא יודע. שנתקשר לרופא?‬
‫זה סוף השבוע.‬ ‫-אני יודע.‬
‫שנתקשר אליו הביתה?‬
‫למה שיהיה לי את המספר של ד"ר הרטמן בבית?‬
‫לא יודע. זו הייתה שאלה טיפשית.‬
‫אתה כזה מוזר.‬
‫טוב, אני אקח כמה...‬
‫אדוויל... ועוד קצת אדוויל.‬ ‫-בסדר. אתה תהיה בסדר?‬
‫נראה לי שזה ב...‬ ‫-זה בטח בחדר האמבטיה.‬
‫אני יכולה לקחת את החולצה הזאת?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫מה דעתך?‬
‫החברה שלי משחקת אותה!‬
‫באמת?‬ ‫-כן. לגמרי.‬
‫ראית מה קרה היום, נכון?‬
‫האמת שלא הייתי בטוחה.‬ ‫-אז עכשיו את יודעת.‬
‫קחי.‬
‫מה זה?‬ ‫-תפתחי.‬
‫עזרת להמון אנשים.‬ ‫-5,200 דולר?‬
‫לחשבונה של שאנון פאקינג שייפר.‬
‫שאנון פאקינג שייפר!‬
‫לא!‬ ‫-כן!‬
‫זו את. איך ההרגשה?‬
‫פאקינג מעולה.‬
‫את לא צריכה אף אחד בעולם הזה.‬
‫את עשית את זה.‬
‫זו רק ההתחלה.‬
‫גלן, מה אתה עושה?‬
‫תחזור למיטה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫את יכולה להאיר לי שם?‬
‫מה? למה?‬
‫אני חושב שנפל לי בקבוק.‬
‫לא, הוא לא נפל לשם.‬
‫את מוכנה להאיר לי שם, בבקשה?‬ ‫-אתה מוכן...‬
‫תאירי שם...‬ ‫-תהיה בשקט.‬
‫תראי אם יש שם...‬ ‫-אתה יכול להזיז את זה?‬
‫את רואה אותו?‬ ‫-פאק.‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫אני לא רואה אותו. מצטערת.‬
‫בטוחה?‬ ‫-אני בטוחה.‬
‫אין שם כלום.‬
‫אתה מוכן להירגע?‬ ‫-אני פשוט...‬
‫גלן, הבקבוק שלך לא נמצא מתחת לתנור.‬
‫קום.‬ ‫-אני יודע.‬
‫הוא לא שם.‬ ‫-יש שם משהו...‬
‫לא. הוא לא שם. אתה מוכן לקום?‬ ‫-כן. הוא...‬
‫אתה מוכן להפסיק? אתה מוכן לשבת?‬
‫אני אזיז אותו...‬ ‫-תפסיק. תירגע. לא.‬
‫אני רק אזיז את זה.‬ ‫-אתה מתנהג כמו פסיכופת.‬
‫אולי תפסיק?‬ ‫-תפסיקי...‬
‫תפסיקי!‬ ‫-אלוהים.‬
‫בסדר.‬ ‫-לרגע אחד!‬
‫פאק!‬
‫לא! הוא לא שם!‬
‫אלוהים, אתה עושה כל כך הרבה רעש.‬
‫ליל...‬ ‫-לא.‬
‫אתה מוכן להירגע?‬
‫אתה מוכן להפסיק?‬
‫רואה? מה הבעיה שלך, לעזאזל?‬
‫אמרתי לך...‬ ‫-די... אל תאכל... גלן?‬
‫מה הבעיה שלך?‬ ‫-הנה.‬
‫מצאתי אותם. הנה, קח.‬
‫איפה מצאתן אותם?‬ ‫-בחדר האמבטיה.‬
‫איפה בחדר האמבטיה?‬
‫זה היה על הרצפה‬ ‫בחדר האמבטיה, ליד השירותים.‬
‫לא נכון.‬ ‫-כן.‬
‫בארון התרופות ליד...‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב. שתוק, טיי. בסדר.‬ ‫-אוקיי, די.‬
‫אתה בסדר? אתה רוצה לקום?‬
‫אני פשוט סובל עכשיו, אני חייב לזוז.‬
‫טוב, תחזרו למיטה, חבר'ה.‬
‫אני מוכרח לשכב.‬
‫טוב, נדבר על זה בבוקר.‬
‫פרדו תכננה תרופה שצריך לקחת אחת ל-12 שעות,‬
‫אף שהשפעתה פגה קודם אצל רוב האנשים.‬
‫והמשמעות של זה מבחינת האנשים האלה‬ ‫היתה שפעמיים ביום, כל יום,‬
‫הם חוו סוג של גמילה.‬
‫אוקסיקונטין היתה תרופה פגומה מאוד.‬
‫אז את טוענת שהתרופה לא באמת עבדה.‬
‫אמרתי שהיא פגומה, לא שהיא לא עבדה.‬
‫אבל לריצ'רד לא היה אכפת מפגמים.‬
‫- נורווק, קונטיקט -‬
‫הדבר היחיד שהיה אכפת לו‬ ‫היה להוכיח שהיא יעילה בשיכוך כאבים.‬
‫וזה התחיל בעכברונים קטנים ושעירים.‬
‫ד"ר ריצ'רד.‬
‫מה אני רואה כאן?‬
‫זה משהו שאמור להטריד אותי?‬
‫לא, זה רגיל.‬
‫מתי היא קיבלה מנה?‬
‫לפני 14 דקות.‬
‫היא רק מרגישה את ההשפעה.‬
‫היו עכברים שמתו?‬
‫עד עכשיו, לא.‬
‫נהדר.‬
‫השלב הבא היה ניסויים בבני אדם.‬
‫בשלב הזה,‬
‫צריך להוכיח שהתרופה עושה ביעילות‬ ‫את מה שהיצרנים טוענים שהיא עושה.‬
‫אם לא, אין אישור.‬
‫הניסויים הראשונים של התרופה‬ ‫על בני אדם התקיימו בפוארטו ריקו,‬
‫על נשים שהחלימו מניתוחים גינקולוגיים.‬
‫בשלב השני,‬
‫הם ערכו ניסויים נוספים על חולי סרטן‬ ‫בכמה בתי חולים בארצות הברית.‬
‫ובשלב מספר שלוש,‬
‫פרדו ערכה ניסויים קליניים רחבי היקף‬ ‫ברחבי המדינה‬
‫בהשתתפות יותר מאלף מתנדבים.‬
‫בחנתי את הניסויים האלה‬ ‫ושני דברים הטרידו אותי.‬
‫הראשון, הם היו בלגן אחד גדול.‬
‫אחרי שהופסקה אספקת האופיואידים,‬ ‫רבים חוו תסמונות גמילה,‬
‫כמו אצל בני אדם.‬
‫נקישות שיניים, כאבי בטן, צמרמורות.‬
‫בניסויים בבני אדם,‬ ‫אוקסיקונטין אמור להחזיק 12 שעות.‬
‫בפוארטו ריקו, חצי מהנסייניות לא הצליחו‬ ‫לעבור לילה בלי לבקש עוד תרופה.‬
‫בבקשה, אחות!‬
‫בניסוי אחד של 164 חולי סרטן, שליש פרשו.‬
‫הטיפול נמצא כלא יעיל,‬
‫או שהיו לו תופעות לוואי מסוכנות‬ ‫או שהופרו נהלים.‬
‫מה הכוונה "הופרו נהלים"?‬
‫הם לא היו חייבים לדווח על אירועים מסוימים.‬
‫לא יודעת. הניחוש שלך לא פחות טוב משלי.‬
‫די! את לא יכולה...‬
‫בזה אחר זה, מטופלים פרשו מהניסויים,‬
‫התלוננו שהשפעת התרופה לא נמשכה כפי שהובטח,‬
‫וביקשו עוד אוקסיקודון כדי להתגבר על הכאב.‬
‫כפי שאמרתי, התרופה הייתה אפקטיבית.‬
‫פשוט פגומה מאוד.‬
‫אמרת שהיו שני דברים.‬
‫הדבר השני הוא שזה לא שינה בכלל,‬
‫כי לפי מנהל התרופות, זה קביל לגמרי.‬
‫העכברים לא מתו. כך שטכנית,‬ ‫אוקסיקונטין היא תרופה בטוחה לשימוש.‬
‫ויותר מחצי מהנסיינים דיווחו‬
‫שהאוקסיקונטין הקל באופן מספק את הכאב.‬
‫כלומר, מבחינה טכנית, התרופה עובדת.‬
‫כל זה נמזג לכדי בקשה לייצור תרופה חדשה.‬
‫ככל הידוע,‬
‫התרופה של פרדו הייתה יכולה לצלוח‬ ‫את מבדקי מנהל התרופות בלי בעיה.‬
‫הייתם רוצים לקוות שבקשה נבחנת‬
‫בידי פאנל של מומחים שמדקדקים בכל פרט.‬
‫אבל הדברים לא עובדים ככה.‬
‫רבים לא מבינים שמנהל התרופות‬
‫הוא סוכנות ממשלתית קטנה‬
‫שלרוב מאמינה לחברות התרופות.‬
‫כשמוצר חדש מגיע,‬ ‫מנהל התרופות לא בודק שום דבר בעצמו.‬
‫הם בוחנים את מה שנמסר להם.‬
‫בתרופות, בדרך כלל אחראי‬ ‫על התהליך הזה אדם אחד בלבד.‬
‫ובמקרה של אוקסיקונטין, שמו היה קרטיס רייט.‬
‫- קרטיס רייט -‬
‫ריצ'רד חשב שקרטיס הוא סתם פקיד.‬
‫ריצ'רד טעה.‬
‫כאן קרטיס רייט ממנהל התרופות.‬
‫השלמתי את ניתוח הסכם הסודיות,‬
‫וד"ר סאקלר, יש לי כמה חששות רציניים.‬
‫אנחנו צריכים לשבת על הרבה דברים.‬
‫נוכל לקבוע מועד או שנעבור עכשיו על הדברים.‬
‫אשמח לחתום.‬
‫יש רק כמה דברים שדורשים טיפול.‬
‫זה נועד לרופאים כדי שיחליטו‬ ‫אם לרשום את התרופה או לא.‬
‫בבקשה הזאת לא אמורים להביע רגש.‬
‫אז קרטיס רייט היה מכשול.‬
‫ריצ'רד הוציא ערמות של כסף‬
‫מתוך הנחה שישיג בקלות‬ ‫את אישור מנהל התרופות.‬
‫אבל הם נפלו על היחיד שם שבאמת אכפת לו.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה... זה חלק מהתהליך.‬
‫הגזמנו פה, ריצ'רד.‬
‫יש לי חששות.‬ ‫-גם לי יש חששות.‬
‫זו לא צריכה להיות תרופת-פלא לכולם.‬
‫אתה מגזים.‬ ‫-כן.‬
‫בוא נשנה מסלול,‬
‫ונשיג אישור לתרופה כתחליף לאם-אס קונטין.‬
‫ציפור אחת ביד.‬ ‫-כן. ציפור מחורבנת ביד.‬
‫אם נעשה את זה ככה, לא נכניס מספיק כסף‬ ‫לכסות על ההפסדים שלנו‬
‫ואז באמת הלך עלינו.‬
‫הכסף ימשיך להישפך לאט בהמתנה לאישור,‬
‫ואין לנו שום דבר אחר בקנה לפצות על כך.‬
‫טיף-טיף.‬
‫ספק אם נצליח למכור את החברה‬ ‫לפני פשיטת רגל.‬
‫בחייך.‬
‫אתם אוהבים לראות את שמותיכם‬ ‫מתנוססים במוזאונים?‬
‫כן? כי אני מנסה להשאיר אותם שם.‬
‫אם לא נעשה את זה, אנחנו גמורים.‬
‫גמורים?‬ ‫-נכון. גמורים.‬
‫מרוששים. יש לכם רעיון יותר טוב?‬ ‫-סרטן.‬
‫הסרטן בכיס שלנו.‬
‫ניצמד לסרטן.‬ ‫-אני מת על סרטן.‬
‫טוב לי עם סרטן, אבל המספרים לא מסתדרים.‬
‫אתה מסתכל לא נכון על המספרים.‬
‫אני יודע איך לקרוא את המספרים.‬
‫של מי המספרים האלה?‬
‫המספרים הם המדע, ומדע הוא פאקינג מדע.‬
‫כן. אבל למי הם שייכים?‬
‫לך. הם שלך.‬
‫המספרים לא שייכים למדע, הם שייכים לך.‬
‫אלה לבנים קטנות שאתה בונה בעזרתן סיפור.‬
‫אז ספר לי את הסיפור.‬
‫הסיפור הוא שהמספרים גרועים.‬
‫כן. תבין, אני לא אוהב את הסיפור הזה.‬
‫זה סיפור על גג.‬
‫הסיפור מניח שיש לי גג מעל הראש.‬
‫אין שום גג.‬
‫גג.‬
‫אובייקט שיוצר אשליה של מסה‬
‫בין ראשי ליקום האינסופי.‬
‫תוציא את הגג מהסיפור.‬
‫תשתמש במספרים כדי לספר את הסיפור שלך.‬
‫וכשתסיים,‬
‫אני רוצה שתספר לקרטיס רייט סיפור ללא גג.‬
‫אוקיי?‬
‫ריצ'רד למד מארתור‬
‫שההבדל בין חברה שנאבקת על חייה‬
‫לחברה מצליחה הוא בתפיסה.‬
‫- מנהל התרופות האמריקאי -‬
‫היי. היכנסו. שלום. ד"ר קרטיס רייט.‬
‫ד"ר ריצ'רד סאקלר.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫ד"ר ריימונד סאקלר.‬ ‫-תודה שבאתם.‬
‫ד"ר מורטימר סאקלר.‬ ‫-ברוך הבא.‬
‫תודה שבאתם. אני מעריך זאת מאוד.‬
‫תודה שהסכמת לפגוש אותנו.‬ ‫-כמובן.‬
‫נשב?‬
‫טוב. נעמוד.‬
‫אז אתם טוענים שלאוקסיקונטין‬ ‫יש מרווח בטיחות גבוה יותר.‬
‫אנחנו לא טוענים. זו האמת.‬
‫ייתכן מאוד שאתם צודקים.‬
‫בניסויים שלנו, פחות מ-0.3 אחוזים מהמטופלים‬ ‫הראו סימנים לשימוש יתר.‬
‫בוני!‬
‫אבל בדקתם שימוש יתר?‬
‫מר רייט...‬ ‫-דוקטור. ד"ר רייט.‬
‫ד"ר רייט.‬
‫הרי לא נוכל לבחון כל מצב אפשרי.‬
‫כמובן. אני לא מבקש שתבחנו‬ ‫את כל המצבים האפשריים.‬
‫רק אחד.‬
‫אני חושש מהעוצמה של התרופה.‬
‫אנחנו נקבל אישור או לא?‬
‫לא היום.‬
‫למה לא?‬ ‫-יש הרבה סם בגלולה שלכם.‬
‫יש הרבה זין במכנסיים שלי‬ ‫שהולך להיכנס במעלה...‬
‫אני חושב שאני זקוק לוואליום. יש לך?‬
‫אין לי ואליום.‬ ‫-לאף אחד בחברה הזאת אין ואליום?‬
‫מה זה?‬ ‫-אני אשיג לך ואליום.‬
‫לא נראה לי שוואליום זה רעיון טוב.‬ ‫-אין ואליום!‬
‫אתה הבוס, לא הוא?‬ ‫-כן!‬
‫אני אומר בלי ואליום!‬ ‫-להשיג לו ואליום?‬
‫אתה צריך ואליום או לא?‬ ‫-לא!‬
‫לא צריך לצעוק עליי!‬
‫ניסיון אחד. חסר לכם שהוא לא יצליח.‬
‫כדאי מאוד שזה יצליח.‬
‫יש לנו סקונל, זה בטוח. זה יפיל אותך.‬
‫אז ריצ'רד שורף כסף.‬
‫הפקיד מדרג הביניים הזה מחזיק אותם בביצים.‬
‫כי קרטיס רייט ידע, כנראה, כמו כולם,‬
‫שהרואין בתצורת גלולה הוא דבר מסוכן ביותר.‬
‫סם בתצורה הזאת לא סתם הורג אנשים,‬
‫הוא הורס משפחות וחברויות,‬
‫עסקים וחלומות של כל מי שנמצא בקרבת המשתמש.‬
‫כשזה קורה לך, כשזה קורה למשפחה שלך,‬
‫את משתנה לנצח.‬
‫את מדברת מניסיון?‬
‫כן.‬
‫שיט.‬
‫מה קורה?‬
‫היי, שון.‬ ‫-כבר עברה שנה?‬
‫כן. אתה אומר את זה כל שנה.‬
‫אז מה קורה?‬
‫מה אתה רוצה שאגיד לאמא?‬
‫למה את ממשיכה עם זה?‬
‫אני לא חייבת להמשיך לבוא אם אתה לא רוצה.‬
‫תגידי לה שאני אוהב אותה וחושב עליה,‬ ‫ושיהיה יום הולדת שמח.‬
‫ככה אעשה.‬ ‫-ביי, אחותי.‬
‫- טקסקו -‬
‫רוצה עוד אוכמנית?‬
‫פה גדול.‬
‫היא כבר אכלה מחית פירות לפני שיצאנו.‬
‫אני יודעת.‬
‫היא מתה על אוכמניות.‬ ‫-משוגעת על אוכמניות.‬
‫שמים בזה בייקון.‬ ‫-אני אוכל אם אתה לא רוצה.‬
‫לא. אני לא מתלונן.‬
‫נראה לך שאוכל להזמין קפה?‬
‫טיי, לא.‬ ‫-למה לא?‬
‫בפעם האחרונה לא נרדמת כל הלילה.‬
‫אני צריך את זה כדי להתרכז.‬ ‫אני לא מבין מה הבעיה‬
‫אם כולם שותים קפה.‬ ‫-אולי תשתה ללא קפאין?‬
‫קפה ללא קפאין מחמיץ את המטרה.‬
‫למה לשתות את זה בכלל? הוא לא טעים.‬ ‫-אתה לא תירדם הלילה.‬
‫סמוך עליי.‬ ‫-שתה קפה.‬
‫גלן אומר שאני יכול לשתות קפה.‬
‫בסדר. שתה קפה, אבל...‬ ‫-זה מה שאמרתי.‬
‫קיילי צריכה קפה.‬ ‫-דוחסת את האוכמניות.‬
‫אפשר עוד אחת?‬
‫לאבא יש דם ביד.‬
‫אוי...‬ ‫-יש דם על היד שלו.‬
‫אלוהים, גלן, נשכת את היד?‬
‫מה עשית? אתה מלא דם. אלוהים.‬
‫צריך עוד?‬ ‫-כן. אתה יכול להביא עוד?‬
‫הנה. תחזיק.‬ ‫-אני אנקה.‬
‫אני אנקה.‬
‫אלוהים! קום!‬
‫גלן! אתה בסדר?‬
‫גלן, נסה להסתכל אליי.‬
‫מה קורה?‬ ‫-אני לא יודעת!‬
‫הוא נחנק?‬ ‫-לא! מישהו יכול להזמין אמבולנס?‬
‫הוא נושם?‬ ‫-אני לא חושבת.‬
‫תסתכל אליי.‬
‫גלן!‬ ‫-אדוני?‬
‫שמישהו יזמין אמבולנס!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אלוהים! תישאר איתנו.‬
‫תישאר איתנו.‬
‫מישהו הזמין אמבולנס?‬ ‫-מישהו מגיע!‬
‫הוא לא נושם!‬
‫שמישהו יזמין אמבולנס!‬
‫לעזאזל! קדימה! תישאר איתנו!‬ ‫-תעזרו לנו!‬
‫קדימה!‬ ‫-די!‬
‫אל תמות לנו!‬
‫תסתכל אליי, גלן!‬
‫אימפריית הכאב‬
‫תרגום כתוביות: Tamar Ben Yehuda‬