Programmet bygger på verkliga händelser.
Vissa personer, namn, händelser, platser och dialog
har hittats på för dramatiska syften.
Vad som inte har hittats på är min historia.
Min dotter Cassy dog vid 42 års ålder
efter att ha blivit beroende av Oxycontin.
Hon var ett ljus för alla i vår familj
och nu har vi bara kvar bilder och minnen av henne.
Det är tungt. Väldigt tungt.
När Arthur Sackler skulle lansera ett nytt läkemedel på marknaden
behövde han övertyga läkarna om att skriva ut det.
Så han kom på en strålande idé för en ny reklam.
Reklamen innehöll visitkort från läkare
som rekommenderade läkemedlet han försökte sälja.
Läkemedlet var äkta men läkarna var påhittade.
ALLT FLER LÄKARE VÄLJER SIGMAMYCIN
För Arthur spelade det ingen roll om nåt var sant.
Det som spelade roll var om andra trodde det.
Arthur Sackler byggde upp dagens läkemedelsindustri
och pillret var hans sakrament.
Om han trott att han kunde komma undan med det
hade han nog lagt läkemedlen han sålde direkt i folks munnar.
Gud välsigne dig.
- Och Richard Sackler... - Gud välsigne dig.
...skulle bli Arthurs främsta lärjunge.
Det finns två relevanta människotyper.
- Jag håller med. - Gör du?
Absolut.
- Vi har pratat om det här. - Har vi?
- Flera gånger. - Låt höra, då.
Det finns två människotyper av betydelse:
Skapare och säljare.
De är lika viktiga. Säljarna är kanske lite viktigare.
Det finns ingen större talang
än talangen som stimulerar en människas fysiska rörelse
när hon tar pengar från plånboken och ger dem till en.
Det stämmer.
- Avslutaren är kung. - Avslutaren är Gud.
- Jag föredrar "kung". - Skapa kungar, Richard.
Ja, sir.
Det är inte svårt att sälja läkemedel som fungerar som Oxycontin.
- Du är jättefin. - Smärtan går över.
För ett ögonblick tror folk att de fått sina liv tillbaka.
Det har de också - ett litet tag.
Säljarna reste runt
och för att få produkten i handen på patienterna
charmade de läkarna.
Med alla nödvändiga medel.
Läkarna är vår familj.
- "Läkarna är vår familj." - Vi väljer inte vår familj.
- "Vi väljer inte vår familj." - Vi medför alltid gåvor.
"Vi medför alltid gåvor."
- Läkarna är vår familj. - "Läkarna är vår familj."
- Vi väljer inte vår familj. - "Vi väljer inte vår familj."
- Vi medför alltid gåvor. - "Vi medför alltid gåvor."
- Spillde du? - Nej.
- Jag sa åt dig att öva på att gå i dem. - Det har jag gjort.
Du måste ta fram ditt bästa, Shannon.
Jag har en fråga, dr Morris. Varför förskriver ni inte mer Oxycontin?
Era siffror är låga.
Vi sysslar mest med influensa och sår.
Vi har pratat om det här.
Alla har smärta som behöver dämpas
och du dämpar inte smärta nog, pappsen.
Vad sägs om 25 kuponger som ni kan ge till era patienter?
De kan lösas in mot 30 dagars förbrukning av Oxycontin.
- Vem är du? - Shannon.
- Trevligt att träffas. - Shannon Shaeffer.
Medföljer du kupongerna, Shannon Shaeffer?
Ursäkta?
Du är den sötaste Oxycontintjej vi sett här på ett tag.
Vad fan betyder det?
- Shannon... - Du är hetsig.
- Hon är hetsig. - Hon är under utbildning.
Gulla med den här och få upp siffrorna
så kommer jag tillbaka och ser hur det gått.
Hoppas att vi ses igen, Oxycontintjejen.
Du måste vänja dig vid det där.
När jag sa att läkarna är vår familj menade jag också vår slemmiga farbror.
- Han kan dra åt helvete. - Vi jobbar inte med medicin.
Vi jobbar med människor.
Läkarna är speciella eftersom alla litar på dem.
Mer än de litar på politiker, lärare, präster och föräldrar.
Om en läkare ber dig att göra nåt så gör du det.
Det är lömskt att de säljer heroin som vore det tidningsprenumerationer.
- Är det en myndighetsbil? - Nix.
Är det er bil?
- Är den säker? - Säkrare än jag.
Det här är slöseri med tid.
Jag gör det för er skull, dr Coyle, för att få er historia styrkt.
Om de 1 908 patienterna verkligen tar Oxycontin
så är det inget problem.
Vad ska jag säga? Det är ett väldigt populärt läkemedel.
Det är narkotikaklassat. Man tar det inte mot snuva.
Ut.
Ni har ett väldigt otrevligt drag i er personlighet.
- Är ni medveten om det? - I högsta grad.
- Det är ett populärt läkemedel. - Precis.
Jag känner Jim. Han är en bra man.
Jag är här för att se era register.
- Jag kan inte ge er dem. - Ni kan, och ni ska.
Vi kan göra det i dag eller i morgon, med en fullmakt
och en grupp utredare som vänder på varje sten.
Vem vet vad vi hittar?
Gör som damen säger, Lewis.
- Vem jobbar ni för? - Åklagarämbetet i Roanoke.
- Utbuktande disk. Dålig höft. - Jaså?
Avslitet korsband. Artros. Hennes dotter Lyla hade...
Kom igen, ms Flowers.
Uppgifterna är flera år gamla.
Ring vem som helst på listan. Jag lovar att jag inte gjort nåt fel.
Okej, röntgenapparaten.
Min fru ville ha en båt. Jag är ingen brottsling.
- Lyla gjorde sju uttag på receptet. - Ja.
Efter en bröstförstoring. Det brukar vara en vecka med Vicodin, max 10 mg.
Ni förskrev 210 tabletter. Det är överförskrivning.
Jag har sett det ofta.
- Det är inte fallet här. - Ni vet bättre än så.
- Sätt er i bilen. - Vart ska vi?
Till ett apotek som inte drivs av en vän till er, och så ännu ett.
Hur lång tid tar det?
Ni jobbar för min exfru, va?
Varför just Oxycontin?
Det är säkrare, mindre vanebildande och har längre effekt än alternativen.
Det är bevisat. Det står på bipacksedeln.
Det står i materialet som tjejerna lämnar.
- Tjejerna? - Gå härifrån!
- Jag måste ha min medicin, sen går jag. - Nej, gå nu.
Såg du honom komma in, Robbie?
- Nej. Ska jag ringa polisen? - Ja.
- Gå härifrån nu. - Vet ni vad ni gör?
- Vet ni hur det känns? - Lugna ner er, sir.
- Håll käften! - Sista chansen, ge mig min medicin!
- Jag sprejar dig! - Ge mig mitt Oxy!
Gå ut härifrån!
- Helvete! - Din jävel!
- Det här är inte sant! - Ni borde ringa polisen.
Han kommer tillbaka!
- Flytta på er! - Vad gör du?
Jag är på ett apotek i Carroll County...
- Få ut honom härifrån! - Var är det nånstans?
...och ser en uppstoppad leksak för Oxycontin.
Ett läkemedel jag inte kände till förrän några dagar tidigare.
- Ge det till mig! - Vad gör du? - Riggs!
Få ut honom härifrån!
Försvinn! Herregud!
- Ut härifrån! - Jag ser inget!
Jag tänker, att nån gång på Purdues planeringsmöte
sa nån: "Vet ni vad vi behöver för att sälja vårt narkotikaklassade läkemedel?
Vi behöver en stor, lurvig, mjuk
fluffig, kramgo, uppstoppad Oxycontintablett."
Så de formgav en leksak, lät tillverka den
och skeppade den från Kina till Virginia.
En medarbetare körde den hela vägen till Carroll County
gav den till en apotekare som överfölls av en knarkare...
Det betyder att knarkaren känner till Oxycontin.
Apotekaren känner till Oxycontin.
Läkaren känner till Oxycontin.
Och kineserna som tillverkade leksaken känner till Oxycontin.
Men jag visste inte ett skit.
Det hade flugit under radarn.
Det var det geniala med idén och skälet till att det spreds på fort.
- När hörde ni talas om Oxycontin? - För en månad sen.
Vad skrev ni ut för värktabletter förut?
Skulle ni säga att de här siffrorna verkar trovärdiga?
- När hörde ni först talas om Oxycontin? - För åtta månader sen.
Skulle ni säga att de här siffrorna stämmer?
Ja, de stämmer.
Jag visste inte hur farligt det här lilla pillret var.
Tillgången skapade sin egen efterfrågan.
- Är det en läkarmottagning? - Ja.
Här ute på vischan jobbar vissa läkare hemifrån.
Jag tänkte låta dig göra det ensam.
- Menar du det? - Ja.
Du fixar det, Shannon.
Shannon? Du fixar det här.
Hej, jag ska träffa dr Fitzgibbons.
- Är du patient? - Nej.
Jag heter Shannon Shaeffer. Jag jobbar för Purdue Pharma.
- Hur står det till? - Bra, tack.
Låt kroppen göra sitt jobb. Du kommer att bli bra.
Det hoppas jag. Tack.
- Hälsa dina föräldrar. - Ja då.
Tack.
- Sport? - Ja, volleyboll.
Se till att bli bra innan du spelar igen.
Tack. Du är väldigt söt, förresten.
- Du är väldigt söt! - Tack.
- Dr Fitzgibbons? - Ja. Känner jag er?
Vi har inte träffats. Shannon Shaeffer.
Hur står det till?
- Vad säljer ni? - Jag jobbar för Purdue Pharma.
- Då vet jag vad ni säljer. Tack. - Om jag bara kunde få...
- Jag är upptagen. - Det gör inget.
Jag kan vänta tills ni är ledig.
Hur gammal är ni? Sak samma.
Jag förskriver inte oxikodon eller andra opioider till patienter
om de inte har cancer eller är döende
eller om de är döende i cancer, för det är vanebildande.
Då har jag goda nyheter
för Oxycontin är mycket mindre vanebildande än alla andra opioider.
- Skämtar ni? - Nej.
Andelen beroende är mindre än 1 procent.
Hur står det till i dag?
Hittade ni precis på det?
- Nej. - Det är en fullständig lögn.
Det får ni ta upp med New England Journal of Medicine.
Vet ni ens vad det är för tidskrift?
Eller är det bara nåt de skrivit i ert manus?
- Om ni vill läsa broschyren... - Det vill jag. Tack.
Den ska jag läsa.
- Hur var ert namn? - Shannon Shaeffer.
Jag vill fråga er en sak.
Molekylen i Oxycontin är snarlik heroin.
- Är inte heroin vanebildande? - Det stämmer inte.
Delar de bara ut Porschebilar till er söta små maskrosor nu?
Nej.
Oxikodon. Det är vad Oxycontin består av.
Morfin, kodein, hydrokodon
hydromorfon, diacetylmorfin - heroin - utvinns alla från opiumvallmon.
Olika namn, samma skit.
Du vet ingenting.
Du är en tonåring som försöker sälja narkotikaklassade läkemedel till mig.
Du är farlig. Och du är dum.
Det gör dig ännu farligare.
Jag vill att du lämnar min mottagning.
Du är en jävla langare med hästsvans.
Ut ur mitt hus!
Jävla svin.
Jag minns inte att han var en sån idiot.
Är de så lika, Oxycontin och heroin?
Är en gaffel och en kulspruta lika för att båda är gjorda av metall?
Han vill att du ska tycka att han är smartare än du.
83 % av läkarna är män.
Om du inte kan övertala honom med vetenskap får du smickra hans ego.
"Åh, dr Fitzgibbons. Vilken stor och stark hjärna ni har."
Du måste le och göra vad som krävs för att vinna.
- Log du? - Jag tror det.
Visa mig.
Bredare.
Bra.
Hon hörde att Mitch körde ner bilen i bäcken för försäkringspengarna.
Killen har blivit galen, verkligen.
Han vet inte vad som är upp eller ner.
Han kan inte hitta hem. Kuken gör honom förvirrad.
Han ville bara ha sex med henne. Hon skulle bara ligga i sängen.
Tjejen var nästan hysterisk...
Bilen är skräp, så är det.
De här kvinnorna gör som de blir tillsagda av Larousse.
De är riktigt, riktigt förmögna...
Det var bara ligga, ligga, ligga...
Hon skulle aldrig ha lämnat stugan.
Jag kände en tjej från Kazakstan. Så vacker.
Killen bara måste ha fler kvinnor.
- Han säger att tjerkesser... - Ett ögonblick, Craig.
Okej...
Jag tar min tablett nu.
Kl. 18. Vänta en timme.
- Det är var tolfte timme. - Det har gått tolv timmar.
6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17.
Du räknade 6 och 7 som två timmar.
6 till 7 är en timme, så du får vänta.
Det har bara gått 11 timmar.
Kan du göra klart däcket?
- Hjälp till lite. - Gör klart det där senare.
- Okej. - Tack.
Min rygg tar knäcken på mig.
Om du kunde ta det tidigare hade han sagt det.
- Jag vet vad läkaren sa. - Kan du lägga av?
Jag väntar 58 minuter. Blir det bra?
Hörde du att Mitch körde ner bilen i bäcken?
Bara för en kvinnas skull.
Jag undrar om jag kan ta dem oftare än var tolfte timme.
Din kropp utvecklar en tolerans. Det är normalt.
Så när jag får huvudvärk efter åtta timmar
eller om jag får ont tidigare, så kan jag ta en?
Du måste hålla fast vid 12 timmar.
- Men om det fungerar... - Vilket det gör, helt klart.
Skönt att höra. Vi kan öka dosen.
Vi höjer till 40 milligram.
Varför kan han ta en högre dos
men inte en lägre dos oftare?
Det funkar inte så, Lily.
Oxycontin ska verka i 12 timmar och människorna på FDA
som tjänar mycket mer än jag och är mycket smartare än jag
säger att vi ska använda det så.
Så därför ska vi använda det så.
Okej?
Ska jag hämta ut det?
- Jo, Glen... - Ja?
Skulle du vara intresserad av att berätta din historia?
Vad menar du med "historia"?
De som tillverkar Oxycontin bad läkare att skicka dit patienter
som har en positiv erfarenhet.
Hur... Vad menar du?
Jag tror att de vill filma dig när du berättar din historia.
På tv, typ?
- Mer som en film. - En film?
- Om mig? - Om dig.
Nu kan du äntligen känna dig som din pojkvän Kevin Costner.
Faktum är att han är lite lik Kevin Costner.
- Om du har ditt hår så här... - Det sätter punkt för tio års debatt.
Fast han är snyggare.
Jag går och lägger mig.
- Kommer du? - Strax.
Okej.
- God natt. - God natt.
- Sitt inte uppe för länge. - Nej då.
- Fick du tag på dem? - Kanske.
Ja, jag fick tag på dem.
Javisst.
- Vad gör vi med dem? - Sväljer dem.
Är ni säkra på det här?
Min styvfarsa blir knäpp av dem.
Vill ni ha dem? Okej då.
- Det är målet. - Okej.
Din tur, Ty.
- Nej, det är bra. - Kom igen!
- Svik mig inte. - De var till er.
Man knullar bra på dem.
Nej, det är bra.
- Du kan få cigarettstumpen. - Gärna.
Jag ska träffa dr Cooper.
- Är chokladen en muta? - Ja, det är den.
Men det är upp till er receptionist om hon vill dela den med er.
Då vet vi hur det blir.
Kan jag få tre minuter av er tid, dr Cooper?
- Jag kan ge er två. - Det funkar.
Jag vill prata med er om Oxycontin.
- Några patienter har frågat om det. - Men ni har inte skrivit ut det?
- Nej, jag är nöjd med vad jag har. - Men kanske inte era patienter.
Mina patienter är nöjda.
- Får jag lämna några smakprov? - Inte i dag.
Du är jättesöt, men nej tack.
- Är det er dotter? - Ja, det är Emily.
Det ser ut som DM i Columbus.
Det väcker så många minnen.
Hon ser vältränad ut. Placerade hon sig?
- Ja, hon kom fyra. - Imponerande.
- Hon måste träna hårt. - Det gör hon verkligen.
- Jag saknar det. - Gör du?
Ja, jag var...
Jag höll på länge.
Så här i efterhand, var det värt det?
Det lärde mig disciplin och vikten av hårt arbete.
Hur man misslyckas och reser sig igen.
Jag tänker på det varje dag när jag pratar om folks smärta.
Dr Cooper, jag har sett med egna ögon
hur Oxycontin kan hjälpa folk att få deras liv tillbaka.
Antingen lider de av smärta, eller inte.
Inget annat är lika effektivt.
- Du verkar verkligen tro på det. - Ja, det gör jag.
Okej, vad har du?
Jag har den här broschyren och sen har jag kuponger.
- Alla älskar kuponger. - Ja.
- Mitt nummer står där. - Okej. Tack, Shannon...
Shaeffer. Det är jag.
- Ha en bra dag. - Detsamma.
- Njut av chokladen. - Tack, det ska jag.
- Ursäkta mig. - Hejsan.
Vad hette hon? Hade hon ett visitkort?
Tack. Tack, ni också.
Tack allihop för att ni kom.
- Ursäkta mig. Shannon? - Hej!
Du fick honom att ändra sig.
- Vad då? - Läkaren.
Han sa nej först, men du fick honom att skriva ut Oxycontin.
- Det är mitt jobb. - Hej. Vem är du?
Jag pratar med henne nu.
- Vad fick du betalt? - Det angår inte dig.
- Frågade du vad jag tjänar? - Sätt dig i bilen, Shannon.
Vad är det för slags fråga?
- Fin väska, fina skor... - Vem tror du att du är?
Hur mycket tjänar du själv? Inget, antagligen.
Vet du vad Oxycontin är?
Om du inte flyttar på dig
kör jag över dig med bilen och krossar skallen på dig.
Ger du mig Oxycontin sen så att jag blir bra?
- Du vill inte jäklas med mig. - Det tror jag, faktiskt.
Är du bordellmamma?
Sabbar världen för några Louis-väskor och en Porsche?
Det var då jag insåg
att det här var större än läkare och apotek.
Som om små sexiga utomjordingar hade invaderat USA:s landsbygd.
De susade från stad till stad i sina Porschebilar
delade ut kuponger på gratis opioider
och gjorde folk beroende av deras produkter.
VÄLKOMMEN TILL VIRGINIA
Det här var helt galet.
Oxycontin är otroligt.
Det är det första som fått mig att känna mig normal efter skadan.
Sen jag började med Oxycontin har jag inte missat en arbetsdag.
Min chef är glad över det.
Eftersom jag är chefen och ger de här jobb.
- Glen Kryger. - Randy, regissör.
Tack för att du kunde komma.
Det är en ära att träffa dig. Det är roligt att vara här.
Nu kan jag ärligt säga att jag njuter av varje dag.
Herregud, sluta inte!
Toppen. Det var jättebra.
Vi gör det en gång till.
Titta inte på henne nu utan rakt in i kameran.
Jag kan ärligt säga att jag njuter av varje dag.
- Vi är tillbaka. - Tyst med dig.
Oxycontin gav mig livet tillbaka.
OXYCONTIN 40 MG/DAG
Pr-sinnet injicerades i Richards blodomlopp av hans farbror Arthur.
Richard Sackler kunde konsten att sälja.
Smärtan var så intensiv
att det kändes som om nån tog musklerna i ryggen
och vred och vred tills de blev så strama...
Nu ser jag annorlunda ut och mår annorlunda.
Livet är underbart igen.
Det kändes som om nån tog en isklyvare
och körde in den i min ryggrad.
Vissa gillar publicitet, men inte jag.
Smärtan gick rakt upp i hjärnan.
Det förstör hjärnan.
Jag ska vara ärlig.
Jag trodde aldrig att jag skulle må så här igen.
Jag trodde att jag var körd.
Tack, Purdue Pharma.
Oxycontin gav mig livet tillbaka.
Tack.
Det betyder jättemycket att veta att du mår bättre.
Det har gjort stor skillnad för mig och min familj.
Så tack för det ni gör.
Njut av det här. Det förtjänar du.
Hur var det? Är du berömd nu?
Costner har ingen chans nu.
Applådåskor, folk som ville bli fotograferade med moi...
- Vad har du där? - Är det godsaker?
Det var en ljusshow...
Allt det här är gåvor, förresten.
Kaylee kommer att älska den här.
- Här får du en frisbee. - Titta, ett mjukisdjur!
Nu får du kanske mer fisk.
- Choklad, älskling. - Åh, tack!
Tröjor till alla. Allt var gratis.
- Det är så märkligt. - Jag vet.
Ja, det var bara...
Det var lite galet.
Varför gav de dig en cd med swingmusik?
- Har nån sett mina tabletter? - Nej.
Nån har kanske flyttat på dem?
Var hade du dem senast?
De brukar ligga på sin plats.
Antingen ligger de här, i sovrummet eller i badrummet.
- Vill du ha choklad? - Ja.
Varje låt har "swing" i titeln.
- Det är en swing-cd. - Det här är jag och din pappa en dag.
Ett gammalt par.
- Älskling! - Ja?
Är de i badrummet?
Sa du inte att du skulle lämna dem i sovrummet?
Nej.
Det är tre ställen.
Oftast i köket.
Jag sa åt dig att ha dem på ett ställe så att du inte tappade bort dem.
Har du kollat i byxfickan?
Nej, de är inte i byxfickan. Jag har lite huvudvärk, men...
Jag förstår inte varför de inte är där.
Ha dem på ett ställe, sa jag.
Precis, och där är de inte.
Dubbelkolla, trippelkolla...
Hör ni, jag...
Jag är bara irriterad över att de inte är där jag lade dem.
Har ingen sett dem?
Ska vi ringa doktorn?
- Det är söndagskväll. - Jag vet.
Kan du ringa hem till honom?
Varför skulle jag ha dr Hartmans telefonnummer?
- Jag vet inte. Dum fråga. - Du är så knäpp.
Då tar jag bara några Advil... och några till.
Okej. Räcker det?
Fortsätt leta. De är nog i badrummet.
- Får jag behålla t-shirten? - Självklart.
Vad tycker du?
Min tjej gör succé!
- Menar du det? - Ja, absolut.
Du såg hur det gick i dag.
- Jag var osäker. - Men nu vet du.
Här.
- Vad är det? - Öppna.
- Du har hjälpt många. - 5 200 dollar?
"Utbetalas till Shannon Shaeffer eller order."
- Nej! - Jo!
Det är du. Hur känns det?
Så jävla bra.
Du behöver ingen annan. Du gjorde det själv.
Det här är bara början.
- Vad gör du, Glen? - Gå och lägg dig igen.
- Vad gör du? - Kan du lysa åt mig?
- Varför då? - Jag tror att det ligger en burk där.
Nej, den har inte åkt ner där.
- Kan du bara lysa, snälla? - Var tyst.
- Kolla om den är där. - Lite längre hitåt.
- Ser du den? - Ja. Eller nej.
- Är du säker? - Ja, det finns inget där.
Kan du inte ta det lugnt?
Glen, din burk finns inte under spisjäveln.
Res dig upp.
- Den är inte där. - Det är nåt där.
- Nej. Res dig upp. - Jo, det är nåt.
Kan du sluta? Sätt dig ner.
- Jag ska flytta den. - Nej. Lugna ner dig.
Du beter dig som en psykopat.
- Kan du sluta? - Sluta! Sluta!
Vänta lite.
Helvete!
Nej, den är inte där bakom!
Du för ett sånt jävla oväsen.
- Lil... - Nej. Kan du lugna ner dig?
Helvete! Kan du sluta?
Vad fan är det med dig?
- Jag sa ju det. - Ät inte... Vad i helvete, Glen?
- Vad är det med dig? - Här!
Jag hittade dem. Ta dem.
- Var hittade du dem? - I badrummet.
- Var nånstans i badrummet? - På golvet, bredvid toaletten.
- Nej, där var de inte. - Jo!
Vid medicinskåpet, intill toaletten bakom...
Håll tyst, Ty.
Hur känns det? Kan du resa dig upp?
Jag mår illa. Jag måste röra på mig.
Gå och lägg er igen.
Jag måste lägga mig ner.
Vi får prata om det i morgon.
Purdue tog fram ett läkemedel man måste ta var tolfte timme
även om det inte hade effekt så länge för de flesta.
Det innebar att de två gånger om dagen
upplevde nån form av abstinenssymtom.
Oxycontin var ett läkemedel med stora brister.
Ni menar att det inte fungerade?
Jag sa att det hade brister, inte att det inte fungerade.
Men Richard struntade i bristerna.
Han ville bara bevisa att det kunde lindra smärta.
Det började med lurviga små möss.
- Dr Richard. - Vad tittar jag på?
- Borde jag vara orolig? - Nej, det är helt normalt.
När fick den sin dos?
För 14 minuter sen.
Hon känner av effekten.
- Har några möss dött? - Inte än.
Strålande.
Sen gjordes försök på människor.
I denna fas måste du bevisa att läkemedlet gör det du hävdar.
Annars blir det inte godkänt.
De första försöken på människor ägde rum i Puerto Rico
med kvinnor som återhämtade sig från gynekologisk kirurgi.
I den andra fasen
ingick cancerpatienter på flera sjukhus i USA.
I tredje fasen
genomförde Purdue storskaliga kliniska försök över hela landet
med över tusen frivilliga patienter.
Jag granskade de försöken och två saker slog mig:
Ett, det var en riktig röra.
När de slutade med opioiderna upplevde många abstinenssymtom
precis som en människa.
Hackande tänder, buksmärta och skakningar.
I försöken på människor förväntades effekten av Oxycontin vara i 12 timmar.
I Puerto Rico klarade hälften av kvinnorna sig inte en hel natt utan mer medicin.
Det gör ont!
I ett försök med 164 cancerpatienter hoppade en tredjedel av.
De ansåg att behandlingen var ineffektiv
gav negativa upplevelser eller bröt mot reglerna.
Vad menar du med "bröt mot reglerna"?
De var inte tvungna att rapportera vissa händelser.
Jag vet inte. Man kan bara gissa.
- Sluta! - Du får inte...
I försök efter försök hoppade patienter av.
De klagade på att effekten inte varade så länge som utlovat
och bad om mer oxikodon för att klara av det.
Som jag sa, läkemedlet var effektivt.
Det var bara otroligt bristfälligt.
Det var två saker, sa ni.
Det andra var att det inte spelade nån jävla roll.
För enligt FDA var allt detta acceptabelt.
Mössen dog inte, så formellt sett är Oxycontin säkert.
Och över hälften av patienterna rapporterade att smärtan minskade.
Så formellt sett fungerar läkemedlet.
Allt det där kokas ihop till en licensansökan.
Det föreföll som om Purdues ansökan skulle godkännas av FDA utan vidare.
Man skulle önska att en ansökan granskas
av en expertpanel som studerar varje detalj.
Men det funkar inte så.
Det de flesta inte förstår om FDA är att det är en liten myndighet
som i regel litar på företagens ord.
När en ny produkt kommer gör de inga egna tester.
De granskar det de får.
För läkemedel är vanligen bara en person inblandad.
För Oxycontin var det Curtis Wright.
Richard såg Curtis som en ren formalitet. Han hade fel.
Det här är Curtis Wright på FDA.
Jag är klar med analysen av er licensansökan
och jag måste säga, dr Sackler, att den väcker en del farhågor.
Det är mycket vi måste gå igenom.
Vi kan bestämma en tid eller så drar jag det nu.
Jag hade gärna skrivit under, men vi måste klara ut vissa saker.
Det här handlar om huruvida läkare ska förskriva läkemedlet eller ej.
Ansökan ska inte handla om känslor.
Curtis Wright var ett problem.
Richard hade satsat skitmycket pengar och trodde att FDA skulle säga ja direkt.
Men så stötte de på den enda som brydde sig.
Det är ingen fara. Det är en del av processen.
Vi har siktat för högt, Richard.
- Jag är bekymrad. - Jag också.
Det behöver inte vara ett mirakelpiller för alla.
- Du siktar för högt. - Ja, ja.
Vi tar ett steg tillbaka
och får läkemedlet godkänt som ersättning för MS Contin.
- En fågel i handen... - Precis.
Gör vi det tjänar vi inte pengar nog för att täcka våra förluster
och då är vi verkligen körda.
Vi förblöder långsamt i väntan på godkännande
och vi har inget på gång som kan ersätta det.
Dropp, dropp, dropp.
Vi får vara glada om vi hinner sälja företaget innan vi går i konkurs.
Kom igen, grabben.
Gillar ni att ha era namn på väggarna på museer?
För jag försöker se till att de blir kvar där.
Gör vi inte det här är vi döda.
- Döda? - Det stämmer. Döda.
- Panka. Har ni nån bättre idé? - Cancer.
Vi är bra på cancer.
- Vi håller oss till cancer. - Jag älskar cancer.
Men siffrorna går inte ihop.
Du misstolkar siffrorna.
Jag vet hur man tolkar siffrorna.
Vems siffror är det?
Vetenskapens, och vetenskap är för fan vetenskap!
Ja, men vem tillhör de?
Dig. De tillhör dig.
Siffrorna tillhör inte vetenskapen, de tillhör dig.
De är små byggklossar som du använder för att berätta historien.
Så berätta historien.
Siffrorna är urusla.
Den historien gillar jag inte.
Det är en historia om ett tak.
Den historien utgår ifrån att jag har tak över huvudet.
Det finns inget tak.
Tak!
Det är ett objekt som utgör en illusion av en massa
mellan mitt huvud och ett oändligt universum.
Ta bort taket ur historien.
Använd siffrorna för att berätta din historia.
Och när du är klar
vill jag att du berättar en historia utan tak för Curtis Wright. Okej?
Richard lärde sig av Arthur
att skillnaden mellan ett företag med problem
och ett framgångsrikt sådant är hur det uppfattas.
Hej, kom in. Dr Curtis Wright.
- Dr Richard Sackler. - Angenämt.
- Dr Raymond Sackler. - Trevligt att träffas.
- Dr Mortimer Sackler. - Hej.
Jag uppskattar att ni kunde komma.
- Tack för att ni ville träffa oss. - Inga problem.
Ska vi sätta oss? Okej, vi står upp.
Ni hävdar alltså att Oxycontin har en högre säkerhetsmarginal?
Vi hävdar inget. Det har det.
Ni kan mycket väl ha rätt.
Under försöken uppvisade färre än 0,3 % tecken på missbruk.
Bonnie!
Men testade ni för missbruk?
- Mr Wright... - Dr Wright.
Dr Wright. Vi kan inte överväga varenda hypotetisk situation.
Självklart inte, och det begär jag inte heller. Bara den.
Jag är bekymrad över styrkan i tabletten.
- Blir vi godkända eller inte? - Inte i dag.
- Varför inte? - Det är mycket läkemedel i tabletten.
Det är mycket stake i mina byxor som kan gå rakt upp i din...
Jag behöver en Valium. Har du en?
- Nej, jag har ingen Valium. - Har ingen i företaget en Valium?
Jag kan ordna en Valium.
- Valium är ingen bra idé. - Vi har inget jävla Valium!
- Är du chef nu, inte han? - Ja!
Inget jävla Valium, säger jag!
- Behöver ni Valium eller inte? - Nej!
- Ni behöver inte skrika på mig! - En chans. Bäst att det funkar.
Det måste funka, grabben.
Vi har Seconal. Det söver dig direkt.
Richard blöder pengar.
Den här mellanbyråkraten har dem i ett järngrepp.
Curtis Wright visste nog, precis som alla andra
att heroin i tablettform är väldigt farligt.
En drog i den formen dödar inte bara människor.
Den förgör familjer och vänner,
affärerna och drömmarna hos alla runtomkring dem.
När det drabbar en... När det drabbar ens familj...
...förändras man för alltid.
Talar ni av egen erfarenhet?
Ja, det gör jag.
Fan!
Hur är läget?
- Hej, Shawn. - Har det redan gått ett år?
Ja. Det säger du varje år.
Så hur är läget?
Vad ska jag säga till mamma?
Varför gör du så här?
Jag behöver inte komma om du inte vill det.
Säg att jag älskar henne och tänker på henne.
- Det ska jag göra. - Hej då, syrran.
Vill du ha mer blåbär?
Gapa stort.
- Hon åt frukt innan vi åkte hemifrån. - Jag vet.
- Hon älskar blåbär. - Hon är galen i dem.
- Det är bacon i den. - Jag kan ta den.
Nej, jag klagar inte.
Ska jag beställa kaffe?
- Nej, Ty. - Varför inte?
Senast var du vaken hela natten.
Jag behöver det för att fokusera. Varför är det en så stor sak?
- Alla andra dricker kaffe. - Du kan ta koffeinfritt.
Det motverkar själva syftet.
- Du kommer inte att sova i natt. - Jag har druckit kaffe förut.
- Drick kaffe. - Glen säger att jag kan dricka kaffe.
- Visst, drick kaffe. - Jag sa ju det.
- Kaylee behöver kaffe. - Att lägga blåbären i.
Pappas hand blöder.
- Åh, herregud...! - Han har blod på handen.
Bet du dig i handen, Glen?
Vad gjorde du? Du har blod överallt.
- Behöver du fler? - Ja, fler servetter.
- Håll i den här. - Jag tvättar av det.
Jag tvättar av det.
Herregud!
Glen! Hur är det, Glen?
Titta på mig, Glen.
- Vad händer? - Jag vet inte!
Kan nån ringa efter ambulans?
Jag tror inte att han andas!
TItta på mig! Titta på mig!
- Glen! - Sir?
Ring efter ambulans!
Vad gör du? Vad gör du?
Håll dig vaken!
- Har nån ringt efter ambulans? - De är på väg!
Han andas inte!
Har nån ringt efter ambulans?
- Kom igen! - Hjälp oss!
- Kom igen! - Sluta inte!
Dö inte!
Titta på mig, Glen.
Undertexter: Lars H. Andersson