Serien er basert på virkelige hendelser.
Men visse personer, navn, hendelser, steder og dialog
er fiksjonalisert av dramatiske hensyn.
Men at min sønn Patrick døde, er ikke fiksjon.
Han døde som 24-åring etter å ha tatt bare én OxyContin-pille.
Og tiden leger så visst ikke alle sår.
Sorg er ingen prosess, men en livslang sten i hjertet.
Du tok overdose. Nå gir vi deg metadon.
Om fire timer reduserer vi dryppet, og du vil oppleve abstinenser.
- Abstinenser? - Kvalme, svetting og skjelvinger.
- Men vi følger med. - Akkurat som da han lette etter pillene.
OxyContin, altså. Hva er dosen?
To eller tre, kanskje mer.
Det er en høy dose. Så om han bare sluttet...
Kom igjen! Hold ut!
Vi henter inn avrusningsteamet.
Avrusning?
Du forstår ikke. Det er medisin på resept.
Dette er vanedannende, selv på resept.
- Han doblet nettopp dosen sin. - Ved et uhell. Han er ikke avhengig.
- Kall det hva du vil. - Unnskyld meg.
Dr. Hartman sa at det var vanedannende for...
...én prosent av brukerne.
Akutten er full av den prosenten.
- Får vi snakke med dr. Hartman? - Jeg skal finne ham.
Myndighetene har en lang historie med å selge ting som ikke er bra for oss.
Det er en kunst å manipulere prosessen.
Arthur Sackler fant den ikke opp, men gjorde den til vitenskap.
Du skrev en dårlig historie. Han liker den ikke.
Jeg vet det.
Du vet vel hva dette betyr? Bruk MICE.
- Mener du det? - Ja. Bruk MICE på drittsekken.
MICE.
Hva får vi ut av flere dyreforsøk?
Når CIA vil overbevise noen, går de etter fire mål.
MICE. M for money. Hvor mye penger vil de ha?
I for "ideologi". Hva tror de på?
C - coercion. Overtalelse. Hva skremmer dem? Og E - ego.
Hva får dem til å føle seg store?
Curtis Wright er legemiddelbyråkraten
som står mellom OxyContin og USA.
Mellom lidelse og frelse.
Så vi har satt oss Wright som mål. Særlig egoet hans.
Jeg vet ikke hva som hendte.
Curtis Wright?
Men det var mye kontakt mellom Wright...
- Signer her. - ...og Purdue.
- Det er etiske hensyn å ta her. - Så klart. Og dem skal vi ta.
Vi bør dokumentere alle møter og sørge for at alt er på stell.
Usedvanlig mye.
- Jeg har aldri sett liknende. - Wright vil føle at det er behov for ham.
Heldigvis for ham er det sant.
Dr. Wright?
- Ja. Kan du høre meg? - Ja visst.
Har du godt bilde?
Ja. En telefon hadde holdt, men dette er ganske stilig.
Sludder, dr. Wright. Vi ønsker å få alt rett i søknaden.
Vi vil at du skal møte arbeidsgruppen.
Ja vel, greit.
Vi har noen punkter vi gjerne vil gå gjennom i detalj.
- Går det bra, dr. Wright? - Klart det.
Greit, først vil jeg alt dere skal hilse på dr. Wright.
God morgen, dr. Wright.
Jeg visste ikke at dere var så mange.
Ikke undervurder deg selv. Du er en ekspert på området.
Alle sammen her kan lære noe av deg.
Jeg vet at du er en travel mann, så skal vi sette i gang?
Greit. Vær så god.
Purdue trengte én ting av Wright.
Han måtte godkjenne et språk som lot dem si,
med myndighetene i ryggen, at OxyContin var det tryggeste opioidet.
Fikk de det, var alt i boks.
Men Curtis ga seg ikke, for han er forsker.
Og forskningen støttet det ikke.
Jeg sier det igjen: De kom til den ene som brydde seg.
De fortsatte å pleie egoet hans.
Jeg hadde få venner...
Purdue ordnet en artikkel med Wright og dr. Robert Kaiko,
Sacklers sjef for forskningsavdelingen.
Curtis må ha følt seg viktig.
Han holdt faktisk en uzi. Skikkelig sprutdiaré.
- Du spytter. - Det er bare spytt.
Bra saker. "Et molekyl er den minste bestanddelen
av et rent kjemisk stoff som har unike egenskaper.
Altså potensialet."
Unch, hører du etter?
Curtis Wright ga seg ikke selv etter artikkelen.
Ego.
AVSLAG
- Faens... - Slutt med det. Pust.
- Han sier... - Han sier at det vil fungere.
"Ego" nyttet ikke, så de gikk til plan B.
AVSLAG
Bø!
- Howard? - Hei, Curtis.
- Hvordan kom du dit? - Matpakken ser god ut.
Vi har tenkt at det ville være mer effektivt
om vi kunne møtes personlig. Bare for å bli ferdig med det.
- Bli ferdig med det? - Ja, du vet.
Ja, det er vel greit.
Vi ønsker et mer uformelt forhold. Er det greit, kamerat?
Curtis gikk med på et mer uformelt forhold.
Purdue bestilte et hotellrom for tre døgn
et sted mellom Washington D.C. and Norwalk i Connecticut.
- Hva skjedde på det rommet? - Ingen vet.
Men etterpå godkjente Wright språket Purdue trengte.
FDA-GODKJENT
Markedsføringen av OxyContin hvilte på en formulering
fra søknaden godkjent av legemiddeltilsynet. Jeg pugget den.
"Det forsinkede opptaket av OxyContin-tabletter
skal angivelig redusere misbruket av legemiddelet."
Det betyr at legemiddeltilsynet sa
at OxyContin angivelig var tryggere enn liknende midler.
Alt ligger i det ordet. "Angivelig".
Angivelig.
La oss se nærmere på det. Hvem mener det er tryggere?
Det er eneste gang den frasen er brukt i en legemiddelsøknad.
Morderisk og absurd.
Ingen kan bevise noe ulovlig, men jeg vet to ting.
Curtis Wright sluttet i FDA året etter at OxyContin ble godkjent.
Så fikk han jobb i Purdue.
- Tuller du? - Nei.
Nå kunne ikke Richard Sackler stanses.
Så han gjorde det eneste fornuftige.
Han holdt fest.
For noen uker siden var hele østkysten dekket av snø.
Århundrets snøstorm, ble det sagt.
Takk for at du kom.
Jeg kom sent fordi jeg var høyt oppe i Himalaya.
I Tibet, på Annapurna, et av de fjerneste fjellene der.
I et kloster bebodd av Den vise.
Imponerende oppmøte.
- Takk. - Ingen årsak.
Var tubaen nødvendig?
"Å, vismann", messet jeg. "Hva skal all denne snøen bety?"
Lite eller ingen snø.
Røkelsen lå som et teppe, og atmosfæren var elektrisk
da Den vise lukket øynene og spurte i transe:
"Er du poet eller sjef for verdens beste salgsstab?"
Søknaden for OxyContin var tidenes mest krevende for et smertestillende middel.
Og den ble godkjent av FDA på elleve måneder og 14 dager.
Det skjedde ikke av seg selv. Det skyldtes det gode samarbeidet
mellom oss og FDAs godkjenningsteam.
Forbindelsen med århundrets snøstorm
er at lanseringen av OxyContin vil forårsake en reseptstorm
som begraver konkurrentene.
Reseptstormen blir så stor og hvit
at vi ikke ser dem heise det hvite flagget.
Så nå: Ut med dere, og selg!
- Ja! - Selg! Selg!
OxyContin, OxyContin!
OxyContin er en ny vidundermedisin.
- Bruken vokser i rasende fart. - Såkalt Oxy er siste skrik.
Ifølge leger gir OxyContin den beste smertelindringen for alvorlig syke.
Det populære legemiddelet er nå det mest utskrevne narkotikumet.
Virkestoffet blir kontrollert dosert over flere timer.
Pillens drasjering frisetter stoffet over tid. Så i løpet av tolv timer...
OxyContin gjør ukjente Purdue Pharma bransjeledende.
Jeg hater deg, Mortimer.
Gratulerer, sir.
Flott jobbet, sir.
Flott, sir!
DIREKTØR
Greit.
Endelig hjemme.
Hjemme.
Skal jeg lage noe mat til deg?
- Ty, hjelper du meg? - Et øyeblikk.
Kan du slutte?
Hva faen?
Kan dere bli med meg litt?
- Jeg slår på lyset. - Takk.
Ty, kan du åpne denne?
Nå er det slutt på dette. Ingenting får splitte familien.
Tømmer du dem i do?
Borte.
Kom.
- Legen sa du skal seponere. - Legen kjenner ikke meg.
Kom.
Klem. Nå er det over.
Men Purdue hadde så vidt begynt.
Alle leger som ikke skriver ut OxyContin,
driver inhuman, bakstreversk og foreldet feilbehandling.
De fylte alle hotellkonferanserom i åtte delstater.
OxyContin hjelper pasientene deres.
Og kun når de har det bra, gjør dere det bra.
- Fem steg. - Hun er utrolig.
- Én: Vedgå problemet. - Hvor mye får hun for dette?
Fem tusen fem hundre for denne talen. Og hun får mange oppdrag.
- Enkelt og greit. - Det er mye penger.
Men det er verdt det.
I forrige kvartal kom halve bonusen min fra henne.
- Jeg elsker henne. - Den gir suksess og visdom.
Og vet dere hva den kraften er? Meg.
- Har du penn? - Britt, får jeg spørre om noe?
- Hvor mye... - Hei, Britt!
- Hvor mye tjente du? - Bonusen var 42 000 dollar.
- Er det mulig? Jeg tjente 6500. - Jeg vet det.
Hva med...
Jen? 27 000. Og Phil?
- Hvor stor bonus fikk du? - Trettito.
Tusen?
Hei, Britt.
Gjør jeg en dårlig jobb?
Nei, det er en prosess. Du vokser. Det tar tid.
Jobber du her, eller bare står du og henger?
- Hva kan jeg gjøre for deg? - Rydde opp dette.
- Du var utrolig. Jeg elsket talen din. - Du er søt. Hvor gammel er du?
- Kaffe? - Hei på deg.
Hei. Jeg forstår ikke hva jeg gjør galt. Alle legene i kretsen min skriver ut.
Og det skal de. Bonusen er ikke basert på det.
Den går på antall milligram.
Jeg elsker deg.
Ses i Pittsburgh.
- Dr. T! - Så godt å se deg igjen.
- Shannon Shaeffer, nykommeren vår. - Hyggelig å møte deg.
- I like måte. - Jeg gleder meg til samarbeidet.
- Så snilt. Ha en god dag. - Du også.
Hvorfor er det så rotete?
Om du vil tjene gode penger, må du få legene til å øke doseringen.
- Hvorfor skulle de det? - En lue til deg.
Ta denne karen og øk tallene.
- Vi burde få betalt etter antall piller. - Det er marginene.
Oksykodon er generisk, og kapslene med modifisert frisetting er fra MS Contin.
Så det kostet lite å lage OxyContin.
Men forsikringspremien går på milligram. De tar dobbelt så mye for 40 enn 20.
Og dobbelt så mye igjen for 80. Og jo mer de tjener, desto mer tjener vi.
- Penger, penger, penger. - Britt? Kansas City!
Kansas City!
- Shannon Shaeffer, nykommeren vår. - Hei. Hyggelig å treffe deg.
Dere skal starte med og fortsette med dette stoffet, og selg dritten ut av det!
Har du tre motorsykler i Kansas City? Hvorfor er du ikke der nå?
Det som blir igjen der...
- Beklager. - Ingen fare.
Skal ikke legene bestemme dosen?
- Jo, men hvem hører de på? - Meg.
- Strålende. - Vil du selge? Tjene penger?
Slutt å følge meg og snakk med noen leger.
Selg, selg, selg! Vinn, vinn!
Du har hørt suksesshistoriene. Vil du ikke stå bak en av dem?
OxyContin er det man starter med og det man fortsetter med.
- Fant du på det? - Nei, det gjorde Richard Sackler.
Å fortsette betyr å øke dosen.
Du ligger her, og jeg prøver å få deg...
Hit. Jo mer du skriver ut, desto mer hjelper du, Tim.
- Så vi er på fornavn nå? - Jeg synes det.
- Jeg skal tenke på det. - Over lunsj?
- Når da? - Nå.
Er du den beste legen du kan være?
- Hva mener du? Er du den beste selgeren? - Jeg gjør mitt beste.
- Ja vel. Takk. - Takk.
Jeg viser deg en bedre måte å gjøre jobben din på.
Og du virker ikke så mottakelig.
- Bedre ved å skrive ut flere opioider? - Ja.
Vi har ulikt syn på "bedre".
- Mye av praksisen din er utdatert. - Au. Kaller du meg gammel?
Nei, men kanskje gammeldags.
Så jo mer man skriver ut, desto mer hjelper man?
- Ja. - Det stemmer ikke alltid.
- Og kun én av oss er lege. - Der satte du meg på plass.
Du driver jo en forretning, og man kan tjene mye mer penger.
- Ja, for din del. - Nei.
For begge.
Det var en god tid for Richard Sackler.
Salget gikk bra, pengene strømmet inn.
Og juridisk sett opererte de under radaren.
Men jeg fikk ny sjef, en advokat fra Virginia ved navn John Brownlee.
I starten var ikke hans rettslige råhet så tydelig for meg.
Jeg jobber med en medisinsk svindelsak Blacksburg.
- Rullestoler. - Spennende. Og ditt artige faktum?
Hjelpes. Jeg er hypermobil i venstre albue.
Jøss. Bare venstre?
Tenke seg til.
Han virket hyggelig nok. Men også veldig dvask.
- Og du er? - Ed Bukowski.
Jeg jobber med en cellegiftsak i Roanoke.
- Bra. Artig faktum? - Jeg kan synge under vann.
Den er god. Og hva heter du?
- Edie Flowers. - Artig faktum?
Det var et stort øyeblikk.
- Jeg har ingen. - Alle har et artig faktum.
Ikke jeg.
Greit.
Jeg ville imponere ham med å fortelle hva jeg jobbet med.
- Hva jobber du med? - OxyContin.
- Hva for noe? - Et narkotikum.
Det skrives ut i altfor stor grad. Det er uhyre populært.
- Jeg var vitne til et ransforsøk. - Anmeldte du det?
Nei, jeg vil følge dette løpet ut.
Ran må du anmelde til politiet. Vi må bruke rette kanaler.
Det han mente, var:
"Legemiddeltilsynet har ikke et problem, men det har du."
Da innså jeg at jeg måtte bruke en annen metode.
Hvordan kan det være lov å skrive ut noe som dreper så mange?
Jeg klarte ikke å finne ut av det.
Her er legene og pasientene registrert med OxyContin.
- Hva for noe? - Et narkotikum.
- Det skrives ut i altfor stor grad. - Alle med smerter får det.
Han døde på Johnson Memorial i dag, 27 år gammel.
Det er sørgelig. Så mange unge.
Dette er vel ikke ditt første lik.
Sånn.
Folk får det for smerter i rygg, hofte, knær - alt mulig.
Her er noe du neppe har sett.
Der.
Hva er det?
Én, to, tre, fire, fem.
Seks. Det er ingenting. Fyren i går hadde elleve.
- Hva for noe? - Frost likhus har rekorden. Atten.
Alle har et artig faktum, Ms. Flowers.
Får jeg lov?
Kan jeg få denne? Takk.
Dette er 60 milligram.
Hva for noe?
To til, Tina.
- Er det samme årsak? - Ja.
Alt dette er det samme.
Herregud.
- OxyContin. - Hva for noe?
- Sheriff? - Ma'am...
Edie Flowers fra statsadvokaten i Roanoke.
- Har du tid? - Ja, hva gjelder det?
Kan du fortelle alt du vet om OxyContin?
Liker du skrekkfilmer?
- Det skal jeg. - Takk.
Du er veldig pen, forresten.
Hei!
Hei! Går det bra?
- Går det bra med vennen din? - Kjør!
Går det bra? Ikke kjør.
- Helvete. - Du!
Be vennen din... Unnskyld meg!
Hva gjør du? Stans!
Jeg må prate med deg. Hei!
- Britt! - Hva er det?
Jeg så en av dr. Coopers pasienter, en tenåring.
Hun humpet inn på krykker og kom løpende ut.
Jenta spilte bare. Hun fikk resept og satte seg i bilen med venninnen.
De sniffet pillene og besvimte.
Jeg trodde de var døde, og da jeg gikk bort til dem...
De var så rusa. Og så kjørte de, i den tilstanden.
Og to biler kolliderte. Det skjedde rett foran meg.
- To narkomane som ruset seg. Spennende! - Vilt. Og de fikk det av Cooper.
Hva så? Narkomane har eksistert lenge før OxyContin.
- Venterommet var fullt. - Bra. Da gjør du jobben din.
Noen av dem så ikke ut som folk som trengte OxyContin.
- Jeg noterte det. - Hva?
Noterte du det?
- Ja. - Har du levert dem inn?
Nei, hvordan det?
Det var bra du sa det. Gi meg notatene.
- Er du sikker? - Ja, jeg ordner det. Ikke noe stress.
Takk. Jeg fikser det.
Jobben din er å selge. Det vil alltid finnes narkomane.
- Det var vilt. - Jeg er stolt av deg. Du er flink!
Det geniale med "angivelig" er at man slipper å bevise noe.
De fleste blir ikke kvitt avhengigheten ved å skylle pillene ned i do.
- Ty, hva sa du? - Ingenting.
Kan du slutte?
Sånn.
Hva?
Jeg er hjemme om fire-fem timer.
- Ha det. - Få et kyss.
Må jeg trygle om det?
- Ha det. - Elsker deg.
LEGEKONTOR
Glen, du må være mer forsiktig.
Folk overreagerer. Jeg vet hva som skjedde.
Jeg våknet og tok pillen som anvist.
Vi spiste sen frokost, og barna løp rundt.
- Jeg glemte meg, og så slo det inn. - Jeg skjønner.
Hvordan er smerten?
Den er nok på ni og en halv. Den forsvinner ikke.
Jeg kan ikke sitte stille i bilen i mer enn et minutt.
Jeg må stadig skifte stilling.
- Jeg har så vondt i ryggen. - Jeg skjønner. Men vær smart.
De sier at folk knuser og sniffer pillene.
Man kan bli avhengig.
- Det går bra. - Greit.
Men vi vil ikke ha flere uhell, vil vi vel?
Kun 40?
- Førti. - Takk.
- Hils Lily. - Det skal jeg.
- Hallo? - Ms. Shaeffer?
Deborah Marlowe fra Howard Udell. Han vil møte deg i Connecticut.
Unnskyld. Vil Mr. Udell treffe meg?
Ja, vi ordner flybilletten og sender en bil.
Er alt i...
Jævler.
Hallo?
Faen.
IKKE ØDELEGG FJELLENE MINE - GUD
Hva er det du vil si?
- Du fikk ham til å endre mening. - Det er jobben min.
- Hvor mye får du for det? - Det angår ikke deg.
Da du solgte, og folk kom for å kjøpe...
Jeg vil ikke prate om det.
Du visste at det du solgte, ville drepe folk.
Hvem tror du at du er? Hvor mye tjener du?
Jeg tenkte ikke på det.
- Hvorfor ikke? - Jeg var ung.
- Jeg ville bare ha penger. - Penger? Klart.
- Hvordan levde du med det? - Mener du alvor?
Helvete.
Inni deg visste du at posen du ga dem, kom til å drepe noen.
Dette er crack.
- En epidemi. - Jeg drepte ingen.
- Du solgte til mamma. - Hun var allerede narkoman.
Det ser uskyldig ut, men gjør byene våre til slagmarker.
Tror du at jeg er den samme? Det stemmer ikke.
Jo. Og hvis du ikke tar ansvar...
- Gjør jeg ikke det nå? - Ikke vet jeg.
Jeg skriver stadig brev.
En dag må du tilgi meg. Klandrer du meg?
Vi må se på det som foregår i landet,
når det kommer til kriminalitet, vold og narkotika.
Hvem la det i hånden min? Hvem tjente på det?
Ingen gjorde noe med det. Alle visste det.
Det gjør deg ikke uskyldig.
- Du er dum. - Faen ta deg.
Det er 16 000 kjente narkomane i Washington.
Årlig dør 250 av overdose.
En venn jobber på likhuset. Det er et samlebånd.
På grunn av crack blir svarte drept og mister familie og eiendom.
Om det ble gjort av andre enn svarte, hadde det blitt kalt folkemord.
Politiet er for få. Fengslene er overfylte.
Mange vanlige, anstendige folk lever i frykt.
- Faen! - Og de er rådløse.
- Dette er stort, Richard. - Ja vel.
For dette er ikke litium, Valium, Percocet eller Xanax.
Dette er et helt nytt nivå. Dette...
OxyContin er skikkelig store saker.
Og jeg så det igjen og igjen.
Jeg så mønstre i dataene.
I alle grafene og tallene. Jeg hadde sett det før.
- Hva er det? - Vi må prate. Spark meg gjerne etterpå.
- Dette må du se. - Herregud.
- Kriminaliteten har steget med 32 prosent. - Hundre og femtiseks pågripelser i år.
Arbeidsløshet.
Fjorten tusen mister jobben ved landets fabrikker.
- OxyContin er siste skrik. - Overdoser.
Stadig flere tar overdose på OxyContin.
- Innbrudd. - De siste ukenes ransbølge...
Landets mest populære legemiddel.
- Biltyverier. - To hundre og tolv biler.
OxyContin ligger på medisintoppen.
Uførhet, forsikringskrav... Alt viser en stigende kurve.
Henger du med?
- Jeg tror det. - Og dette? Salget av OxyContin.
OxyContin har gitt milliarder til Purdue.
Og det kun i Virginia. Det skjer nok over hele landet.
Her.
Compton i Los Angeles. 1985. Crackepidemien.
Dette er Newark, hvor jeg vokste opp i Washington D.C...
Det er helt likt dagens situasjon.
Vi hadde sett det før.
Dette var som crackepidemien, kanskje verre.
- Jeg liker det ikke. - Det går bra, Arthur.
Her er vi nå.
Skjønner?
Og hit er vi på vei.
Vi står overfor en epidemi. Akkurat.
Ja.
Edie, jeg er advokat.
Jeg kan ikke tiltale en epidemi. Hvem skal jeg ta?
Kjør!
Hva pokker er dette?
Jess!
Hei, Jess!
Du er kald. Jess!
Jess!
Jævla Purdue Pharma.
Jeg... Herregud.
Ring nødsentralen!
- Purdue Pharma? - Visst faen.
Tekst: Mats Rune Gullikstad