Aquesta sèrie es basa en fets reals.
Alguns personatges, noms, situacions, llocs i diàlegs
s'han ficcionalitzat per a efectes dramàtics.
El que no és ficció és la meva filla Elizabeth.
L'Elizabeth va morir per una addicció als opioides.
Era plena de vida i amor, i la trobo a faltar.
Ho trobo a faltar tot, d'ella.
Cada dia, quan em llevo, me la miro,
perquè no vull que passi un dia sense recordar l'alegria que em va portar.
M'ocuparé de la part artística...
Un moment.
Gràcies.
- A quin pis? - Al novè.
Anem al mateix lloc, doncs.
- També us han trucat? - Sí.
"Ja estàs corrent cap a Connecticut."
Creieu que és dolent? Estem fotudes?
Jo vaig on em demanen i prou.
Una pacient del Dr. Cooper fa pols la pastilla i l'esnifa.
Què feu?
Ho he escrit a les notes.
Deborah Marlowe, de part del Howard Udell. Vol que el vagi a veure a Connecticut.
Hola, Shannon Shaeffer.
Bona tarda a tothom.
Gràcies per venir amb tant poc temps.
Em dic Howard Udell.
Soc vicepresident i advocat en cap de Purdue Pharmaceuticals.
Mireu-vos bé.
Sou el futur d'aquesta empresa.
Sou aquí perquè sou els membres més nous del nostre Club d'excel·lència,
els deu visitadors amb millors resultats del país.
Felicitats, un aplaudiment.
Si us plau.
Rebreu una prima considerable
i un ascens.
Sereu responsables de reclutar la nova generació de visitadors.
CERTIFICAT D'EXCEL·LÈNCIA
És molta responsabilitat, però sabem que us en sortireu.
Un cop més, moltes felicitats a tots.
Les noies us han preparat un piscolabis a la galeria.
Podeu acompanyar-les.
Moltes gràcies i bona feina. Espero que treballem plegats.
- Gràcies. - A vosaltres. Gràcies.
Senyoreta Shaeffer.
- Podem parlar? - És clar.
Enhorabona.
- Gràcies. - Bona feina.
Valorem molt l'esforç que posa en els seus metges
i creiem que és la mena de compromís que ens cal.
Molt bé.
Però, si torna a tenir algun dubte, serà millor que ens truqui.
I que no consti a les notes.
He dit res de les notes?
- No. - No.
Què he dit?
- Que truqui. - Truqui.
- D'acord. - Truqui i prou.
- Entesos? - Encantada.
- Gràcies. - A vostè.
- Per què m'han fet del Club? - Què vols dir?
Jo, del Club d'Excel·lència? És pel que et vaig dir d'aquella noia?
És per les notes?
No, és per les teves xifres.
És una jonqui.
- No és problema teu. - Segura?
Si algú s'estima tan poc com per no veure que una llaminadura és pur sucre
o per no fer servir bé un fàrmac, no és problema nostre.
Preocupem-nos per nosaltres.
Coi, semblo la meva mare!
Som mala gent per això?
Creus que algun home es qüestionaria si val
després de rebre un superascens?
- No, probablement no. - No.
Quan reben un ascens, s'escorren per tot arreu, litres i litres.
Ser una dona i voler alguna cosa del món no et fa mala gent.
Que es fotin.
Pots fer bones accions al món i a més guanyar una pasta,
i pots gastar-te-la com vulguis perquè t'ho mereixes.
Vols llençols de luxe? Un pla de pensions 401K?
- Un àtic impressionant? - Sí.
- Sí? - Sí!
No mirem enrere.
Només mirem endavant.
- Estàs guapíssima. - Ja ho sé.
A la gent de dalt mai els ha importat un rave
el que els passa als de baix.
A baix les coses estaven fumudes.
BLACKSBURG, VIRGÍNIA
Les mans quietes, Nadine!
I l'Scoop?
Scoop!
- El Kenny és aquí! - Tens la targeta?
Valdrà. Puja al darrere amb els altres.
No toquis la Nadine. Té el seu dia.
- Ei, Dickerson. - Senyor?
El Kenny avui està molt enfeinat. Molt.
Bon dia.
Xèrif Baker, del comtat de Summers. He detingut camells, metges, addictes...
Els camells enviaven drogoaddictes a clíniques per aconseguir receptes d'Oxy
i els portaven a farmàcies a buscar-lo.
MAL D'ESQUENA? OBERT FINS LES 22:00. URGÈNCIES.
Hi ha metges que donen Oxy a qui sigui.
Òndia, Shaunette. Com va?
- Hola, Scoop. - Com estàs?
Vinga, Scoop!
- Vinga! - Ja passaré més tard.
Vinga, espavila!
A veure.
Han atracat cada farmàcia del meu comtat.
Se'ls veu fàcilment.
Porten ratlles verdes i grogues.
Els nanos abans venien a embolicar-se.
Ja ho veu. Acabem i marxem.
FARMÀCIA WOODBINE
Veu aquella pols? És l'OxyContin.
L'esmicolen i n'esnifen la pols.
Dotze hores d'efecte, una sola dosi.
- Merda de la bona. - Amén!
Avui en farem dues.
- Amén. - Entra.
Això és el que volia.
- Kenny, dona-me'n un de 40. - Abans fem una paradeta.
QUEVIURES
L'OxyContin és igual a l'heroïna.
Dijous passat van estrangular un lampista de 32 anys
per tres pastilles de res.
Era una nova economia de la droga, amb el caos que comportava.
Espero que sigui bo.
Dickerson, ho veus?
- Sí, xèrif. - Enxampem-lo.
Merda.
Merda!
Aquesta droga inunda la nostra comunitat.
Escoles, hospitals... per no parlar de les presons.
Sortiu-me de sobre!
Heroïna embolicada en una pastilleta.
La policia local no sabia què fer.
Això no ho ensenyen a l'acadèmia.
Hòstia puta!
GESTIÓ DE BROSSA
Necessito moltes ambulàncies a la 10 amb Emerald.
Totes les disponibles.
- De veritat, ho tenim fora de control. - Ens cal fer una altra cosa.
Ens cal ajuda.
Entesos.
Us escolto amb molta atenció.
Ens estem prenent aquest tema molt seriosament
i hi farem alguna cosa al respecte.
Ho prometo.
- Senyor. - Què en penses?
Això no s'aturarà
fins que els metges deixin de receptar el fàrmac.
Ja.
I no podem fer que algú pari de fer res que no sigui il·legal
- M'entén? - Sí.
- Ho arreglarem. - Bé.
Allà fora hi ha un monstre. Tallem-li el cap.
Quines lleis infringeix Purdue? En vull una llista.
No puc treballar sense un delicte.
Trobaré el delicte.
Ja has processat una empresa tan gran com Purdue Pharma?
- No. - Ningú ho ha fet.
- I, amb respecte... - Amb respecte, no m'aturaré.
No pots fer caure...
Aquelles Barbies bufones de Purdue estan fent exactament el mateix,
exactament el mateix que qualsevol camell de crac
a qualsevol carreró del país, i a més les premien i es fan riques.
El meu germà s'està podrint a una cel·la d'una presó.
Quina diferència hi ha?
Saben que estan matant gent.
Ho saben.
Són al carrer, ho saben i van a fer-se les ungles.
La meva mare va quedar feta un vegetal per això.
Lesions cerebrals per fumar aquesta merda. Jo era amb ella.
Vaig haver de cuidar-la fins que es va morir.
No hi havia ningú més, només jo.
Així que no m'aturaré.
Em sap greu per la teva mare.
Però, si vols enxampar-los, si vols destruir aquests cabrons,
hem de trobar un delicte, entesos?
Vols fer-los caure?
Troba el delicte.
"Persecució policial tomba furgoneta amb 17 sensesostre
emprats com a mules d'OxyContin."
Sé llegir.
Hi ha una nova droga al carrer
i els consumidors diuen que és la més forta que han pres.
L'OxyContin ja és més popular al carrer que l'èxtasi.
- "Sis morts, nombrosos amputats." - Sé llegir.
Porto 21 anys com a fiscal federal.
Mai havia vist res semblant amb una droga.
- Una plaga contagiosa d'addicció. - És tan addictiva...
Tan popular i tan ràpida que la roben dels armariets.
"OxyContin, un opioide tan fort com l'heroïna."
Sé llegir. Estic llegint el mateix article.
Han robat una llar d'avis a Boston buscant OxyContin.
L'ús il·legal de l'opiaci sintètic supera les autoritats
- a cada cop més estats. - ...a robar OxyContin...
Ha causat una onada...
L'abús de l'OxyContin ja és una epidèmia.
Això no s'esvairà deixant passar el temps, Richard, està passant de debò.
És un problema de debò.
Potser.
"Mula d'OxyContin" no sona molt bé com a eslògan del nostre producte.
No.
Però atacant el problema podem fer-nos mal.
Sobretot si el problema som nosaltres.
No som el problema.
Només l'oferta.
Ataquem la demanda.
Ataquem els desgraciats que n'abusen.
Demano l'ajuda de la comunitat sanitària
per combatre un problema cada cop més greu a Maine.
Parlo de l'abús de l'OxyContin.
La gent volia respostes i la pressió sobre Purdue creixia.
El primer fiscal a posar-s'hi va ser el Jay McCloskey, de Maine.
Va escriure als membres del Congrés i a 5000 metges en actiu
explicant el problema de l'OxyContin.
Crec que l'OxyContin és l'amenaça social i criminal més gran...
Apaga-la.
- Ja. - Bé, com hem d'actuar?
Comunicat de premsa. Que ens posi com una empresa seriosa.
Fer un pas endavant immediatament.
- Indemnitzacions, ajuda, donacions... - Quant ens costarà?
- Pagerols xucladors! - Unes indemnitzacions...
Comprem AA!
- Som una empresa seriosa. - Com ho aturem?
- Tres mesos i s'ha acabat. - O Narcòtics Anònims.
- Qui escriu l'esborrany? - Silenci!
Donem suport a les autoritats.
Howard, parla amb el McCloskey. Estem al seu costat.
Ataquem els que n'abusen. Culpem-ne l'abús.
- Així de senzill. - Això solucionarà res?
Els jonquis no són víctimes. Són ells qui creen víctimes.
Si no tenen res, desapareixeran.
M'agrada, Richie.
No m'aturaran uns jonquis de merda.
Destruïm-los!
- Destruïm aquests jonquis! - Destruïm-los.
Jonquis de merda. Hòstia.
- Són uns jonquis de merda. - Sí.
Sí.
- On creus que anem? - Al cotxe.
Sí, anem al cotxe perquè anem a l'escola.
- On eres? - Aquí, tocant el clàxon i esperant-vos.
Anem al cotxe i, després, a on?
- A veure! - Portes això?
Sí, ja te'l tornaré.
L'escola dels pijames.
Se t'ha acudit a tu?
Sí, segueixo aquí.
- Frank, a la tarda. - Sí.
El recollirà.
Has vist les meves ulleres?
- No. Pots agafar-la? - Sí.
D'acord. No, volem les sintètiques.
Ves amb el papa, vinga!
- Busquem les ulleres del papa. - Sí, soc aquí.
Les ulleres del papa.
Sí, quantes peces?
Sí, pot ser.
Molt bé, gràcies.
- L'hipopòtam porta ulleres! - No en porta!
On són?
A veure, busquem-les bé.
- Espera, que les hem de trobar. - Papa!
Una batalla de síndries?
Vindré i guanyaré, ho saps? Perdràs.
Sí! Adeu!
On anem?
On vas?
- Vaig a buscar aigua. - Em portes el...?
Tony!
- Com estàs? - Mare meva!
- Feia temps. - Guapíssima!
- Gràcies. - Molt. I ella?
- La meva noia nova. - Shannon Shaeffer.
- T'agraden els cotxes que corren? - Molt.
Aquest corre més que cap altre.
Un Carrera negre del 98.
Es porta molt bé i sona de meravella.
Shannon, a veure els teus ulls.
Són ben blaus.
Hi ha una sola opció per a la Shannon Shaeffer.
Com t'hi sents?
Molt bé.
És bonic, t'hi sents bé... És bo, Shannon Shaeffer.
Tot teu.
El vols?
- De debò? - De debò!
De debò?
Què és, això?
Teu.
- Què? - És teu.
- No. - Sí. És el que passa quan treballes molt.
- Visc aquí? - Vius aquí.
Jo sola?
M'encanta.
No pot ser. No he vist mai una tele tan gran.
És enorme!
Ara ens escorrem!
I si us dic que podem canviar el món?
I si us dic que podeu guanyar molts diners al mateix temps?
Qui ha sentit a parlar de l'OxyContin?
Si sou tan gallines per admetre que sabeu molt bé què és l'Oxy, com el vendreu?
Com et dius?
- Molly. - Hola, Molly.
La Molly està llesta per fer un pas endavant.
I la resta de vosaltres? Chanel?
Us agraden els Porsches?
Els Mercedes? Els calés? Aquí va un Ferrari.
- Quin cotxe? - McLaren!
Hi ha Mercedes, Porsches, Maserati,
Tommy Hilfiger, Tom Ford, Saint Laurent.
I els abrics? Pasta per tot arreu.
Hola! Us agraden els diners? Marc Jacobs? Feu els vostres somnis realitat.
El pobre no pot amb això, oi?
- Tens tota la raó. - Ja ho deia jo.
RESA EL ROSARI! JOAN 3,16
Ja som aquí amb un convidat especial.
- Qui tenim? - Al Dr. D.
Molt bé...
Ai, Déu meu!
Estàs bé?
- Estàs bé? Mira'm. - Sí.
Mira'm.
Estàs bé? Què ha passat?
No ho sé. L'elevador s'ha trencat.
No ho sé, potser m'he oblidat d'assegurar-lo.
- Truquem l'assegurança. - Què tens?
Mira'm. Què et passa?
- Mira'm. - La balda, no l'he... No puc!
Creus el que t'explica?
Perquè s'escapoleix en plena nit
per prendre pastilles al cotxe.
- L'elevador s'ha trencat. - Estigues-li a sobre.
- És un addicte. - Ei, mira'm.
Estàs bé?
- Què tens? - La balda s'ha trencat!
No ho sé. Potser me n'he oblidat.
- Què dius? - Mama, per què fas com si res?
Saps el que fa. Mira-te'l!
Mira-te'l! Ni tan sols és aquí!
- L'he vist. - Foteu el camp!
- L'he vist! - Prou!
De matinada abans de treballar, amb les pastilles!
És que, hòstia... Deixar caure cotxes?
Un moment. Dius que...
- L'has vist fent això? - Sí!
- Sí, t'ho estic dient. - I per què no m'ho havies dit?
Què vols dir?
Per què no m'ho vas dir en aquell mateix moment?
Això no és culpa meva.
Per què no m'ho vas dir quan ho vas veure?
- Ves-te'n a la merda. No és culpa meva. - A la merda tu!
Ell és addicte a les pastilles i pateix
perquè tu vas ser un imbècil integral!
Fot el camp d'aquí!
És culpa teva! Fora!
Fora!
Ves-te'n.
- Me n'he oblidat. - Calla.
Me n'he oblidat.
Ho repetiré perquè és important.
Els opioides no destrueixen tan sols la vida dels qui n'abusen.
Destrueixen la vida de tothom al seu voltant.
Què està passat?
No ho sé, aquesta gent s'ha tornat boja. Ara m'estan llançant coses.
DR. COOPER A LA PRESÓ
- Passarà. Porten tot el dia. - És de bojos! Estàs bé?
M'estan llançant objectes!
T'ajudarem, d'acord?
- M'empescaré alguna cosa. - És culpa vostra.
Bé, ja veurem què fer.
- Què farà Purdue? - Mentider!
Tranquil.
No cedirem.
Ataquem els que n'abusen.
La Carol Brewster i la premsa han fet córrer la por
sense estar ben informats.
Els que n'abusen.
La mort de la seva filla és una tragèdia,
però tenim més informació sobre la senyoreta Brewster.
Quin pla hi ha, Shannon?
- No tinc vida. - Respira fondo.
La mare plora a la tele.
- Diu que li he matat la filla. - És morta.
- És clar que plora. - Era una jonqui.
No pot mirar-se i dir: "Culpa meva, he criat una drogoaddicta."
Ha de culpar algú. Ara mateix, ets tu.
Ets el metge.
Saps què va passar.
Ella no és metge. És una mare trista.
- I què faig? - Jo me n'ocupo.
Ets part del meu equip.
No t'amaguis.
Vull que parlis davant d'altres metges.
Ets una inspiració.
Els teus volums de receptes...
són or.
Per què la fascinació pels diners?
- D'on bé? - A tu no t'agrada?
- I el teu rellotge? - Bé...
Sí, és veritat.
Purdue faria el que calgués per protegir la gallina d'or.
Va afirmar-se en la narrativa dels defensors de l'Oxy.
Va deixar molt clar que el problema eren els addictes.
Com a metge, em sembla inimaginable que algú abusi d'aquesta medicació.
Per desgràcia, els que en volen abusar saben com fer-ho.
Enalteixen els addictes i la poca gent que...
El problema no és l'abús de l'OxyContin, sinó de les drogues en general.
Ataquem els que n'abusen.
Ara sabem que la senyoreta Brewster havia consumit diferents drogues.
No podem saber si la causa va ser l'OxyContin
o el seu historial ininterromput de drogoaddicció il·legal.
He acabat la declaració. No respondré preguntes.
- Gràcies. - No fotis!
Coneixia la noia?
Sí, la vaig portar al món.
Era bona nena.
Tots els metges havien receptat cada cop més Oxy.
Però el Dr. Gregory Fitzgibbons no.
Només n'havia receptat dos cops.
Primer va ser per càncer. Després va ser per càncer.
Aquí hi ha tots els articles i cartes que vaig enviar a Purdue Pharma el 1998.
És innegable que els millors analgèsics que tenim són els opioides,
però són fàrmacs amb mala reputació per causar addicció i problemes.
I això per què serà?
La taxa d'addicció entre pacients de dolor...
- Ja veurà. - ...és molt inferior a l'1 %.
...és molt inferior a l'1 %.
Inferior a l'1 %?
Mentida.
Una mentida podrida.
Però Purdue afirma que ho diu un estudi
del New England Journal of Medicine.
- Sí? - Sí.
Això de l'1 % és una cita directa d'un estudi de referència
- dels doctors Porter i Jick... - Porter i Jick.
...al New England Journal of Medicine de gener del 1980.
Sí, és clar.
Un moment, a veure. Advocats, armes i diners.
Gener del 1980.
El seu estudi de referència.
No és un informe, és una carta al director.
Això és l'estudi de referència?
Però no és un informe, és...
FAC. DE MEDICINA DE BOSTON
Parlàvem d'ús a curt termini d'opioides dins d'hospitals.
Res a veure amb l'ús prolongat sense supervisió.
Dr. Jick, la seva carta s'ha convertit en el fonament
del tractament del dolor.
Què diu, ara!
La cita tot el material de formació de Purdue.
No. Vaig enviar aquella carta al director fa vint anys.
Com pot ser que l'FDA deixi que manipulin així la meva carta?
Bona pregunta.
El principal problema és com ho deia el prospecte:
"Es creu que en redueix el perill d'abús."
- Qui ho creu? - Exacte.
Sí, vaig dir-los que no tenia sentit.
I per què la va aprovar?
No vaig ser la funcionària a càrrec del procés.
Qui va ser?
Curtis Wright.
- Curtis Wright. - El puto Wright.
És molt insistent.
Bon dia, Dr. Wright!
No sabia que hi hauria tanta gent.
Són molt bons.
Purdue rebia cada cop més pressió,
però el Richard Sackler i la maquinària de Purdue fugien endavant.
He estat testimoni de la revolució.
L'he vist funcionar i fer que els meus pacients
controlessin el seu dolor de forma consistent.
No només per tractar o millorar malalties o els seus símptomes,
sinó com un veritable camí cap a la llibertat.
Gràcies. Ei!
És un orador fantàstic!
- Moltes gràcies. - Salut!
És el que volem tots, no?
Que ens ensenyin a creure en alguna cosa.
- És clar! - Sí.
I la comissió ajuda a creure-hi.
Calla.
Creieu en l'OxyContin.
No seria aquí sense tu.
Confieu en l'OxyContin.
És per a tu.
- No calia. - M'has canviat la vida, sí que calia.
I recepteu OxyContin sense parar!
- Ai, no sé què... - No diguis res.
Ens veiem al bar amb unes copes,
per cortesia del gran Richard Sackler.
Guardeu-me'n alguna!
No ho sabrà ningú.
Ara et portaré a la meva habitació i et follaré.
Sí, hòstia!
- Podries no...? - Que si podria què?
Vols això, oi? Fa molt que ho busques. Venint a la nit a la meva consulta.
Una reculada de l'OxyContin?
Venint a congressos vestida així.
- Múrria! - Sí!
...dia ben sucós i tendre, bufona.
Per fora, el negoci continuava normalment.
Dins de Purdue, però, les parets s'esfondraven.
Per la carta de McCloskey
volen que declarem al Congrés.
Qui volen que declari?
Algú en representació de l'empresa.
Sembla que ho decidim nosaltres.
No. Jo no.
Ets el president de l'empresa.
Exactament per això l'oncle Arthur no tenia cap empresa al seu nom.
Posarem un tallafocs entre el nom i el producte.
Això feia ell i això farem.
Hòstia!
Estem...
fotuts!
Merda!
Mortimer!
Vosaltres tres.
Jo?
- Qui? Nosaltres? - Al Congrés?
Departament mèdic, de màrqueting i legal. Podreu amb el que sigui.
Nosaltres?
Algun problema?
- No. - Compti amb nosaltres.
- Merda! - Declararem nosaltres.
Mortimer!
D'acord, molt bé.
Sí, és que el Tyler no m'ha trucat.
Només volia confirmar-ho.
Sí, va tot bé. Moltes gràcies.
Que vagi bé, adeu.
La Kaylee dorm.
És a casa del Jack.
Està bé.
Com que "està bé"? Estàs adormit? No està bé.
- No m'agrada que hi vagi. - Hi ha llocs pitjors.
Li he dit que era culpa seva.
Mira, hi aniré jo.
Hi parlaré i el portaré a casa.
Deixa que ho arregli, és culpa meva. Em sap greu.
No m'agrada com ets ara.
- Ho sé. - D'acord.
Desenganxa't d'aquesta merda.
- Sí. - De veritat.
És culpa meva. Ho arreglaré.
No passa res. No s'acaba el món.
Fins ara.
- No et barallis amb el Jack. - Tranquil·la. T'estimo.
Hòstia.
Hola, Ty.
Vinc a portar-te a casa.
- Hola, Tina. - Tanya.
Glen, què vols?
Hola, Jack. M'alegro de veure't.
- Vinc... - Entreu a dins.
Vinc a buscar el Ty, que reculli.
Collons, no ho farem, això.
No ho farem. Ni aquí ni ara.
- Vinga, has de marxar. - Ei.
Escolta, veig el que fas, tio.
Creus que m'ho pots amagar?
Entra el puto cotxe.
Hi ha un malentès...
És clar, perquè has vingut col·locadíssim.
- Ves-te'n. - No, al matí.
- Hi ha hagut un malentès. - Al cotxe, va.
Prou. Puja al cotxe.
- Jack... - Ves-te'n a casa, Glen! Ves-te'n.
- Ty, recull les... - Puja al cotxe! A veure si et despertes.
- Puja al coi de cotxe i ves-te'n a casa. - Ves-te'n!
- Molt bé. - Ves-te'n i dutxa't.
- Molt bé. - Fas fàstic.
- Ets una vergonya. - No puc...
Jack, no puc anar-me'n sense ell.
Li he dit a la Lil que el portaria a casa.
Preocupa't per tu, no per ella. Ves-te'n a casa, hòstia.
Ves-te'n a casa, Glen.
Sento arribar tard. Renoi!
He estat cinc minuts intentant calmar la meva dona.
Han trucat de l'escola.
Han apallissat el nano.
Tres nois l'han agafat
i l'han estomacat.
Li han explotat el...
- L'unguis? - L'unguis!
Pot perdre l'ull. Ella m'ha enviat una foto.
Déu meu! Els nanos deien que el seu pare era un assassí.
Que el seu pare venia verí a la gent.
I ara he d'anar a declarar.
Tens una taca.
Perdó?
- Una taca a la solapa. - Una taca?
Deixa'm.
No vol marxar.
Gràcies, senyor.
Gràcies als representants de Purdue Pharma per venir.
El seu fàrmac ha ajudat molta gent.
Per desgràcia, també ha portat molts problemes.
En lloc de declarar,
va enviar el Michael Friedman, el Howard Udell i el Paul Goldenheim.
Poden seure.
President, en nom de Purdue Pharma,
la distribuïdora dels comprimits d'OxyContin,
gràcies per organitzar aquesta audiència.
La declaració d'avui gira entorn d'una qüestió essencial
de la política sanitària:
com afrontar els problemes d'abús i mal ús
que comporta la venda d'un fàrmac controlat com l'OxyContin,
però sense restringir les necessitats de metges i pacients
per al tractament efectiu del dolor.
Totes les veus d'aquest debat són importants,
però cal escoltar amb especial atenció els pacients,
que, sense fàrmacs com l'OxyContin, es quedarien sense tractament.
- Merda. - N'hi ha molts...
Hi ha cada cop més víctimes.
El senyor Hodges ha parlat de les morts per sobredosi.
El comtat de Lee ha quedat devastat per aquests casos.
Senador, ens prenem el mal ús de receptes i l'abús de l'OxyContin molt seriosament.
L'OxyContin no és l'únic fàrmac del que s'abusa.
És el fàrmac de moda i ens hem de prendre això seriosament, sí.
Cregui'm, ho estem fent.
S'ho prenen seriosament, d'acord, però com miren de solucionar el problema?
Ho estàs donant tot, oi?
Fem tot el que podem per ser proactius i anar endavant
per tallar el problema d'arrel.
- L'abús és generalitzat. - Com anem?
Estem destrossant els cabrons?
Poca gent abusa del Tylenol.
Sí, estem destrossant els cabrons.
Molt poca, després de prendre Tylenol, roba una llar d'avis a Boston.
No podem controlar com es fa servir el producte.
- Confiem en l'FDA... - Va prou bé, no?
- Hòstia puta. - ...i en els metges,
i el que tenim al davant
és un grup de gent amb un problema mèdic seriós,
de drogoaddicció, de toxicomania,
i necessiten tractament.
Tant com els pacients de dolor.
Has trucat al Glen Kryger. Deixa un missatge.
Pots trucar-me?
A veure si ho entenc.
M'està dient que la gent que es fa addicta al seu fàrmac
també és addicta a altres substàncies?
No hem fet mal ni matat a ningú.
Hi ha gent que ha abusat d'un fàrmac molt segur.
- N'han abusat. - Tens Oxy?
- N'han fet mal ús. - La pasta?
No hi tenim res a veure.
Has trucat al Glen Kryger. Deixa un missatge.
Glen! El Tyler és amb tu? Contesta, collons!
Com he dit, treballem per ajudar gent que pateix dolor.
Ens hi dediquem.
La disponibilitat de l'OxyContin és essencial per a molts pacients.
La gent rebenta els comprimits per esnifar-los.
Lamentem profundament les conseqüències tràgiques
del mal ús d'aquest medicament.
Has trucat al Glen Kryger. Deixa un missatge.
Glen, hòstia!
Estàs col·locat ara mateix?
No tornis a casa.
No tornis a casa, fill de puta!
Fins l'any passat, quan van aparèixer tantes notícies sobre l'OxyContin,
no vam saber que hi havia gent que, de tant en tant,
esmicolava l'OxyContin i se l'injectava.
President, no ho sabíem.
Ens en vam assabentar amb el que va passar a Maine.
Amb l'informe del Jay McCloskey.
- Abans... - És mentida.
...no teníem ni idea que ningú n'abusés.
I ho puc demostrar.
No, senyor. Purdue no tenia coneixement del que passava a Maine
ni a cap altra part del país.
Un metge d'aquí, de Virgínia, portava anys escrivint a Purdue
explicant-los casos d'abús, abans que McCloskey obrís la boca.
Acaben de mentir.
Han mentit sota jurament al Congrés.
Ningú a Purdue Pharma ha sabut fins ara mateix
que hi hagués problemes d'abús.
No estic dient que no se n'abusi.
- Ja tens delicte. - Dic que...
- Tenim delicte. - ...no ho sabíem fins al febrer del 2000.
Senyor Udell, és conscient que declara sota jurament?
Sí, en soc conscient.
Els teníem.
Renoi, si els teníem!
Subtítols: Adán Cassan