‫התוכנית מבוססת על אירועים שקרו.‬
‫אך כמה אירועים ושמות של דמויות ומקומות‬
‫שונו לשם דרמטיזציה.‬
‫הסיפור שלי לא עבר שינוי.‬
‫זה הבן שלי, מתיו סטברון.‬
‫הוא היה מכור לאוקסיקונטין‬ ‫והוא כבר לא איתנו.‬
‫אני מתגעגעת אליו.‬
‫הוא היה יפהפה, אהבתי אותו.‬
‫אני מתגעגעת לחיוך המקסים שלו‬
‫ואני מתגעגעת‬ ‫ל"אני אוהב אותך, מאמה" ולחיבוקים.‬
‫- ניו יורק סיטי, שנות ה-50 -‬
‫נו כבר, אבא. אתה תמיד כל כך אטי.‬ ‫-תחזיק לי את הדלת, בן.‬
‫חג מולד שמח!‬
‫היי, דוד.‬
‫הייתה לנו שנה טובה. חג שמח, אחי.‬
‫מה זה?‬ ‫-מתנת תודה.‬
‫קניתי גם למרייטה. זה ברמה, אני מבטיח.‬
‫קניתי כזה תואם גם לבוורלי.‬
‫וחפתים לך...‬ ‫-תחזיר אותם. אתה אמור לדעת.‬
‫מה? למה?‬
‫חזור לטיפאני. תחזיר הכול. עכשיו.‬
‫היהלומים האלה נועדו לך.‬
‫הם לא קשורים לאשתך ולא אליי.‬
‫הם נועדו לגרום לך להרגיש חשוב.‬
‫ריצ'רד, אבא שלך מרגיש חשוב עכשיו?‬
‫לא.‬
‫זה כי הוא מבולבל.‬ ‫הוא מתבלבל בין חפצים לעושר.‬
‫חפצים שקונים.‬
‫עושר הוא דבר שבונים,‬ ‫ואדם לא עושה את זה למען עצמו.‬
‫אתה בונה עושר למען משפחתך.‬ ‫-אתה מוציא את כל כספך על אמנות.‬
‫אתה מבין מהי מורשת?‬ ‫-לא.‬
‫מה דעתך על זה?‬ ‫אתה יודע מי המציא את הדינמיט?‬
‫זה היה מדען שוודי‬ ‫והוא גרף הון בזכות ההמצאה שלו.‬
‫הוא לא ידע מה לעשות בכל הכסף הזה.‬
‫יום אחד, כשעדיין היה מאוד בחיים,‬
‫כתבו בטעות בעיתון שהוא מת.‬
‫קראו לו שם "סוחר המוות".‬
‫אחיו היה זה שמת,‬
‫אבל כשהוא ראה את ההתייחסות הזאת בעיתון‬
‫למפעל החיים שלו, הוא הזדעזע.‬
‫"אלה היו חיי?"‬
‫"אלה הדברים שבזכותם יזכרו אותי?"‬
‫מוות ופצצות ורצח?‬
‫באותו היום הוא שינה את צוואתו.‬
‫הוא תרם את הונו לצורך הענקת פרס‬
‫לאנשים המבריקים ביותר בעולם.‬
‫היום, אף אחד לא מכיר את‬ ‫אלפרד נובל בתור "סוחר המוות".‬
‫מכירים רק את פרס נובל לשלום.‬
‫זו מורשת.‬
‫- אלפרד נובל -‬
‫לכן אנחנו משקיעים באמנות.‬
‫- מרכז נובל לשלום -‬
‫לכן אנחנו משקיעים במוזאונים.‬
‫ולכן מתנוסס עליהם עכשיו הדבר הכי יקר‬
‫שיהיה אי פעם ברשותנו.‬
‫השם שלנו.‬
‫צריך להזכיר את זה לאבא שלך לפעמים.‬
‫אז, אחי, תחזיר את הקשקוש הראוותני הזה‬ ‫למקום שממנו קנית אותו.‬
‫לך.‬
‫עכשיו!‬
‫שיהיה לך יום טוב, ריימונד.‬
‫אימפריית הכאב‬
‫קרנגי ופריק שלחו ילדים למכרות.‬
‫רוקפלר הרעיל חצי עולם.‬
‫אנשים זוכרים רק‬ ‫את הספריות ואת אולמות הקונצרטים,‬
‫אז למה שמשפחת סאקלר‬ ‫לא תחשוב שהיא יכולה להצליח?‬
‫שבו בבקשה.‬ ‫-פרדו האמינה שהמנהלים שלה‬
‫צלחו את העדות בקונגרס‬
‫ושעכשיו החברה יכולה להמשיך בשקט.‬
‫שמענו על כך רק אחרי שהעניין עלה במיין.‬
‫אחרי שג'יי מקלוסקי דיווח על כך.‬
‫השקר האחד הזה סיפק לנו את מה שהיה דרוש‬ ‫כדי להוציא זימון לקבלת כל המסמכים שלהם.‬
‫פרדו פארמה מקבלת זימון‬
‫ממשרד התובע הכללי‬ ‫במחוז המערבי של וירג'יניה.‬
‫הכסף היה בסכנה. המורשת הייתה בסכנה.‬
‫אבל ריצ'רד לא התנהג בדיוק כמצופה.‬
‫הבחור היה מוזר.‬
‫הם סתם מגששים באפלה. זה בטוח.‬
‫אתה יודע או שאתה מנחש?‬ ‫-זה חייב להיות גישוש באפלה.‬
‫מה הם בדיוק רוצים?‬
‫הם רוצים הכול.‬
‫טוב, אם הם רוצים הכול,‬ ‫בוא ניתן להם את זה. ניתן להם הכול.‬
‫אז הם נתנו לנו הכול.‬
‫הם מסרו תכתובות דוא"ל,‬ ‫מזכרים ומסמכים פנימיים נוספים‬
‫מתקופה שמתפרשת על פני שנים.‬
‫מיליוני דפים.‬
‫שכמעט כולם היו, לא במקרה,‬ ‫חסרי תועלת עבורנו.‬
‫אבל נאלצנו לקרוא הכול. כל מילה ומילה.‬
‫ואז בראונלי הביא שני עורכי דין תותחים.‬
‫היי.‬ ‫-ריק מאונטקאסל.‬
‫ברוך הבא.‬ ‫-ורנדי רמסייר.‬
‫המטרה שלנו בשלב הזה הייתה פשוטה.‬
‫להוכיח שפרדו ידעה שאוקסיקונטין הוא בעיה,‬
‫וחשוב מכך, להוכיח מתי הם גילו זאת.‬
‫ברגע שתהיה לנו הוכחה כתובה,‬ ‫השקרים שלהם יתחילו להתפרק.‬
‫ארגזים על השולחן! איי עד ג'י בקיר המערבי.‬
‫אייץ' עד טי במזרחי.‬
‫סדרו את הארגזים‬ ‫כך שאפשר יהיה לקרוא את התיאור.‬
‫אני רוצה לעבור ולהבין מה קורה.‬
‫שיהיה מאורגן.‬
‫אם אתם רואים "לרסק" או "להסניף",‬ ‫סמנו את זה בכחול.‬
‫אני רואה פה אזכורים רבים‬ ‫לנטילה של נרקן ונלוקסון נגד מנת יתר.‬
‫גם אצלי. נסמן את אלה בצהוב.‬
‫מה לגבי מוות?‬
‫אדום?‬ ‫-אדום.‬
‫תודה שוב שנתת לי את הדג השמן הזה.‬
‫אין בעיה. זה מסתדר לי.‬
‫פשוט אין לי מספיק זמן.‬
‫זה לא ביג דיל.‬
‫את מביאה סופגניות וקפה‬ ‫וזוכרת ימי הולדת, כאלה דברים.‬
‫דברים פשוטים.‬
‫אני אנקה את השירותים שלו‬ ‫אם הוא יקנה תרופות.‬
‫מה קורה פה?‬
‫אלה "האמהות". הן לא מזיקות.‬
‫עקרות הבית המשועממות האלה‬ ‫מאשימות את כולם חוץ מאשר את עצמן.‬
‫אולי אם היית אמא טובה יותר,‬ ‫הילד שלך לא היה נרקומן.‬
‫תורידי את הראש ולכי מהר.‬
‫שמישהו יתקשר למשטרה.‬
‫כי אני הולכת לעשות עבודה קטלנית.‬
‫זוכרת אותי?‬
‫- ג'סיקה אן ברוסטר -‬
‫קנית את המכונית שלך‬ ‫בעזרת המוות של ילדה בת 16.‬
‫אתה בטח בנג'י.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫בנג'י, זו הקולגה שלי, מולי דובר.‬ ‫היא תחליף אותי.‬
‫אני מעריכה את העבודה שלך‬ ‫ואני מקווה שהאקדח טעון.‬
‫- תתבייש, ד"ר קופר -‬
‫זו פקידת הקבלה, ג'וי.‬ ‫-שאנון.‬
‫היי, ג'וי. אני אוהבת את התסרוקת שלך.‬ ‫-גגי היא האחראית פה.‬
‫לא להסתבך עם גגי. הבנתי. מולי.‬
‫יש איזו מסיבה שלא ידעתי עליה?‬
‫תראו מי זה? ראש ארגון הדילרים!‬
‫הבעיה היא ההתמכרות, לא המרשמים.‬ ‫אתה עושה עבודה מדהימה.‬
‫תודה.‬
‫אני מרגישה שאנחנו בסדר גמור.‬ ‫-אין בעיה. כן.‬
‫אני מעריך את זה. מי את?‬ ‫-כמובן.‬
‫ד"ר קופר, זו מולי דובר.‬
‫היא תעבוד איתכם מעכשיו.‬
‫אני כל כך שמחה לעבוד איתך.‬
‫כן.‬ ‫-ראיתי אותך נואם ביוסטון.‬
‫"זו שגיאה להתייחס לאופיואידים כאל סמים.‬
‫"כפי שיהיה שגוי להתייחס ליחסי מין‬ ‫כאל פשע מוסרי."‬
‫זכרת את זה?‬ ‫-היית מדהים.‬
‫בטח, כן.‬
‫אני שמחה ששתיתי רק כוסית יין אחת,‬ ‫כדי שאוכל לזכור כל מילה שאמרת.‬
‫תתאבד!‬
‫שלושה מטופלים מחכים.‬
‫אני כבר מגיע! די מטורף פה.‬
‫תודה. אז את תגיעי לפה?‬
‫כן, שאנון עושה לי חפיפה.‬
‫אוקיי. נעים להכיר. מאיפה את?‬
‫צפון ארלינגטון, אוהיו. היית שם?‬ ‫-לא, לא הייתי שם.‬
‫ממש יפה שם.‬ ‫-כן?‬
‫יש לנו עוד כמה מקומות להגיע אליהם, אז...‬
‫אני שמחה שהכרתם, והיא תהיה בסביבה.‬
‫טוב, נעים להכיר, מולי.‬
‫ממש נעים. להתראות בקרוב.‬ ‫-טוב.‬
‫תוכל לבקש מבנג'י שילווה אותנו החוצה?‬
‫כמובן. בנג'י, אתה מוכן ללוות את ה...‬ ‫את מולי ושאנון, בבקשה?‬
‫אין בעיה. תסמכו עליי.‬ ‫-תודה.‬
‫נעים להכיר, מולי.‬ ‫-היה נהדר לפגוש אותך. להתראות בקרוב.‬
‫עוד אנשים שאפשר למכר לאוקסיקונטין!‬
‫אתן מקבלות כסף וממשיכות.‬
‫אבל צריך להיות חכם.‬
‫אומרים שאנשים מתחילים‬ ‫לרסק את זה ולהסניף את זה.‬
‫כאן משפחת קרייגר.‬
‫אנחנו לא בבית. אתם יודעים מה לעשות.‬
‫היי, ליל. זה גלן.‬
‫אני צריך לקפוץ לקחת נעליים.‬
‫אין לי את הזוג שאני צריך לעבודה.‬
‫אז אני רק רוצה... אני רק צריך נעליים.‬
‫ואני אקפוץ תכף לאסוף אותן.‬
‫אוקיי.‬
‫היי, אני יכול להיכנס לקחת את הנעליים?‬
‫אמרתי לך לא לבוא לפה.‬
‫אל תחזור לפה, חתיכת זין!‬
‫התקשרתי לפני רגע והשארתי הודעה‬ ‫שאני צריך לבוא לקחת נעליים.‬
‫אני אלך.‬
‫אני כבר מגיע.‬
‫אתה נראה חולה.‬
‫אני לא חולה, ליל.‬
‫אני משתפר.‬
‫נראה שאתה נועל נעליים.‬ ‫-אלה...‬
‫אני נועל נעליים, ליל.‬
‫אני רק מבקש להיכנס לבית שלי ולקחת נעליים.‬
‫ליל.‬
‫אלה...‬
‫אלה לא הנעליים.‬ ‫-חבל מאוד.‬
‫אני רוצה לבוא לפה ואני רוצה...‬
‫אני מצטער על כל הסבל שאת עוברת בגללי...‬
‫אפס מחורבן!‬
‫גלן. אתה צריך ללכת.‬
‫אני לא הולך לפני שאראה את הבת שלי.‬
‫אני אזמין משטרה.‬
‫למה...‬
‫אני רק לוקח מרשם ויוצא.‬
‫היי, דוק.‬
‫מה קורה?‬
‫אני מתנצל, לא יכולתי להתקשר‬ ‫כי הלך לי הטלפון.‬
‫אני רק צריך עוד מרשם, ברשותך.‬
‫כבר חידשנו לך את המרשם.‬
‫אני יודע. אני צריך שתרשום לי עוד אחד.‬
‫כואב לי קצת.‬ ‫-לא ניתן לך עוד.‬
‫גלן, תנשום.‬ ‫-מה?‬
‫אני נושם.‬ ‫-ספר לי מה קורה.‬
‫אני אספר לך. כואב לי, דוק.‬
‫אני איתך.‬ ‫-אז תן לי מרשם, בבקשה.‬
‫לא אתן לך מרשם. זה כבר לא קשור לכאב.‬
‫אני סובל מכאבים.‬ ‫אתה לא אמור לעזור למטופלים שסובלים?‬
‫כן, ואני אעזור לך.‬ ‫-אז עזור לי ותן לי מרשם.‬
‫אעזור לך בכך שאגמול אותך מזה.‬
‫מה?‬ ‫-ארשום לך משהו אחר.‬
‫אתה צריך להתנקות. אתה לא בטוב.‬ ‫-על מה אתה מדבר? להתנקות?‬
‫ארשום לך תרופה שנקראת מתדון.‬
‫מתדון?‬ ‫-זה תחליף סינתטי...‬
‫אני לא מבקש שתיתן לי תרופות אחרות.‬
‫אני סובל. אני צריך שתקל על הכאב שלי.‬
‫תירגע, בסדר?‬ ‫-אני רגוע.‬
‫תישאר רגוע.‬ ‫-אני רגוע. זה רגוע.‬
‫אעביר אותך לאופיואיד סינתטי...‬ ‫-לא, אני רוצה להבין משהו.‬
‫אתה לא ישבת שם‬
‫ואמרת לי ולאשתי שיהיה בסדר?‬
‫היא לא מוכנה להסתכל עליי.‬ ‫אני לא יכול לפגוש את הבת שלי!‬
‫אתה צריך...‬ ‫-אז תן לי את המרשם המחורבן!‬
‫אי אפשר לזייף את זה.‬ ‫-אני מבין.‬
‫הנה. תראה. אני ב-11 ברגע זה!‬
‫יש לי...‬ ‫-אז תעזור לי! תן לי מרשם!‬
‫11! תן לי את המרשם!‬ ‫-אני מבין.‬
‫אז תרשום!‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אז תרשום אותו! לך תזדיין!‬
‫- משכון חפצים -‬
‫הייתה עליהם אחריות של עשר שנים.‬ ‫נשארו לפחות תשע...‬
‫תשע שנות אחריות. כל המסמכים שצריך פה.‬
‫כמה תיתן לי?‬
‫לא יותר מ-150.‬
‫600 על הכול.‬
‫הדלת שם.‬
‫- צמיגי קרייגר -‬
‫הם שווים אלפיים דולר. תביא 600.‬
‫לך תזדיין.‬
‫עשה טובה. בחייך.‬ ‫-אתה תעשה לי טובה.‬
‫כמה?‬
‫אתה פרוד, חבר.‬
‫שלוש-שבע-חמש.‬
‫זה אותו מחיר. לא אתן לך את הטבעת בחינם.‬
‫אתן 395.‬ ‫-500. נתתי לך את טבעת הנישואים שלי.‬
‫אלה לא הנישואים שלי.‬
‫ארבע מאות.‬
‫בסדר.‬ ‫-390.‬
‫אוקיי.‬
‫היי, כמה יעלה לעקוף את התור?‬
‫מאתיים במזומן לפגוש את הרופא.‬ ‫רוצה לעקוף את התור?‬
‫תראה עם מה אני צריך להתמודד.‬ ‫זה כפול עכשיו.‬
‫מאתיים במזומן, אליי.‬ ‫-כן.‬
‫- ביטחון -‬
‫שמונים. שמונים במזומן.‬ ‫-לא.‬
‫לא, זוז.‬
‫זוז. יש לי פה תור שלם.‬
‫זוז.‬
‫תן לי את הכסף. אל תסתכל עליי.‬ ‫-פאק.‬
‫תוריד את הראש. תן לי את הכסף.‬
‫אל תעשה את זה.‬ ‫-יש לך עוד. תראה לי.‬
‫אין לי כלום.‬ ‫-אני מרגיש את הארנק.‬
‫אני מרגיש את הארנק.‬ ‫תן לי את הארנק. תישאר פה.‬
‫תישאר למטה.‬ ‫-אל תזוז.‬
‫זין!‬
‫זו בעיה.‬
‫אני עדיין קורא.‬
‫תאמין לי. זו בעיה.‬
‫אם זו בעיה, היא קטנה.‬
‫הקטנות נהיות גדולות.‬
‫שלפוחית נהיית מורסה,‬ ‫ואז היא נהיית זיהום חיידקי.‬
‫ואז זה הורג אותך.‬
‫אלוהים.‬
‫טפל בזה. עכשיו.‬
‫נסה לשכנע אותם.‬ ‫אבל טפל בזה ישירות, אתה בעצמך.‬
‫יש לי כוונה לעשות את זה בדיוק.‬
‫אתה משחק עם המורשת שלי.‬
‫תפסיק.‬
‫בוקר טוב. ברוכים הבאים.‬
‫דבורה מרלו. העוזרת של האוורד יודל.‬
‫התובע הכללי, ג'ון בראונלי.‬
‫זה ריק מאונטקאסל.‬ ‫רנדי רמסייר. אידי פלאוורס.‬
‫אני מצטערת. לא מופיעה אצלי מיס פלאוורס.‬ ‫-היא בצוות החקירה שלי.‬
‫ברכותיי. זה נהדר.‬
‫לצערי לא אוכל להכניס מישהו שלא אושר מראש.‬
‫ממש הייתי רוצה שהיא תיכנס.‬
‫אני מצטערת, אתם מוזמנים לקבוע פגישה חדשה.‬
‫אם תרצו שאאשר אותה מראש.‬
‫זה באמת נחוץ?‬ ‫-כן, אם היא צריכה להיות בחדר.‬
‫את מוזמנת להמתין בלובי.‬
‫לא נראה לי...‬ ‫-כן. אחכה בלובי.‬
‫שבי.‬
‫אתה ילד טוב.‬
‫אתה כלב טוב, אנץ'.‬ ‫-ד"ר ריצ'רד?‬
‫ביד הזאת. אני מוכן.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אז, ד"ר ריצ'רד...‬
‫ד"ר ריצ'רד, עלינו להתרכז.‬ ‫-כן.‬
‫אני מוכן.‬ ‫-הם הגיעו.‬
‫מר בראונלי ירצה לדבר איתך‬ ‫על המקרים של מנת יתר.‬
‫מתוך המקרים שהוא סימן,‬
‫רק בשניים אוקסיקודון‬ ‫הוא המולקולה היחידה שהייתה מעורבת...‬
‫נכון.‬ ‫-ואחד מהם היה התאבדות.‬
‫המקרה של בראיין האטצ'נס.‬
‫כן, תאונת הדרכים.‬
‫האוורד.‬
‫קפאין וניקוטין נמצאו בדמו.‬
‫השפעות הניקוטין הרגו אלפי אנשים‬
‫יותר מאופיואידים.‬
‫ותאונות דרכים? שיתבעו את ביואיק.‬
‫זה גירוד טוב.‬
‫רואה את הכדור שם, האוורד ?‬ ‫אתה מוכן להביא לי אותו?‬
‫כלב טוב. תן לי.‬ ‫-אנחנו צריכים להתייחס לזה ברצינות, בבקשה.‬
‫אני רציני מאוד, האוורד .‬
‫לא מטריד אותי איזה אומלל ממערב וירג'יניה.‬
‫מהמחוז המערבי של וירג'יניה.‬ ‫-אבל יש 50 מדינות ואם רק...‬
‫אנץ'.‬
‫טוב. מספיק שישרטו אותנו, יהיה דם במים.‬
‫אז אל תיתן להם כלום.‬ ‫-אנחנו צריכים לתת להם משהו, אדוני.‬
‫רק כדי להיפטר מזה. אולי הסדר קטן?‬
‫לא. אל תשתמש במילה הזאת לעולם.‬
‫מחק את המילה "הסדר" מהמוח שלך.‬
‫רבותיי. האוורד יודל.‬
‫ג'ון בראונלי.‬ ‫-מר בראונלי.‬
‫ריק מאונטקאסל.‬ ‫-מר מאונטקאסל.‬
‫ריצ'רד רמסייר.‬ ‫-ריצ'רד. שנשב?‬
‫סליחה, לא מחכים לעוד אנשים?‬ ‫-לא, אדוני.‬
‫רק אתה?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫חשבנו שנפגוש את בני משפחת סאקלר.‬
‫לא. רק אני, הקטן.‬
‫בוא, אנץ'.‬
‫טוב.‬ ‫-אוקיי.‬
‫איך אוכל לעזור לך, מר בראונלי?‬
‫אני לא חושב שאתה יכול לעשות משהו,‬
‫אבל אתה יכול למסור לבוסים שלך‬ ‫שיש לנו כמה רעיונות.‬
‫דברו.‬
‫בוא.‬
‫בוא, כלב טוב.‬
‫קודם כול, אנחנו רוצים שתשנו את התוויות,‬
‫כך שמעכשיו יהיה כתוב על אוקסיקונטין‬
‫שהוא נועד אך רק לטיפול בחולים סופניים.‬
‫יופי. אנץ'.‬
‫מה עוד?‬
‫אנחנו רוצים שפרדו‬ ‫תתרום לקהילות בווירג'יניה‬
‫שנפגעו מהתרופה שלכם,‬ ‫משהו באזור של שני מיליארדי דולרים.‬
‫כן, כלב טוב.‬
‫עוד משהו?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו רוצים התנצלות פומבית מפרדו.‬
‫החברה צריכה ליטול אחריות מלאה‬ ‫על העוולות שגרמה.‬
‫אתה כל כך נאה ומלא רוק.‬
‫אוקיי.‬ ‫-כלב טוב.‬
‫מה זה?‬
‫דבורה. מטליות לחות.‬
‫אז, אם הבנתי נכון: החלפת תוויות,‬
‫השקעה בקהילות באזור שני מיליארד,‬
‫והתנצלות פומבית.‬
‫בוא. קדימה.‬
‫זה הכול?‬ ‫-כן.‬
‫לא, אבל זו עמדתנו פחות או יותר.‬
‫תביא את הכדור.‬
‫יקירה. אני מצטער.‬
‫ריצ'רד סאקלר, אני אידי פלאוורס.‬
‫שלום.‬ ‫-אתה...‬
‫עשית עבודה טובה בעשיית ההון הזה, אדוני.‬
‫תודה.‬
‫בוא. אני צריך להפעיל אותו קצת.‬
‫בוא, מכאן. בוא נרוץ מסביב.‬
‫קדימה. מכאן. בוא נחזור.‬
‫אוקיי.‬
‫רבותיי, זו עמדתנו, פחות או יותר.‬
‫תרשמו.‬
‫מענק חד פעמי של 10 מיליון דולר‬ ‫לרשויות האכיפה של וירג'יניה‬
‫או לכל ארגון צדקה שתבחרו.‬
‫והחברה לא תודה בשום עוול.‬
‫אתה מציע הסדר של 10 מיליון דולר?‬
‫זה לא הסדר. לא אמרתי "הסדר".‬
‫כך אתה נושא ונותן בשביל הבוסים שלך?‬
‫אנחנו חושבים שיצא לנו שם רע שלא בצדק.‬
‫אוקסיקונטין מהווה פחות מ-4 אחוזים‬ ‫ממרשמי האופיואידים...‬
‫וכמה ממקרי מנת היתר?‬
‫אדוני, מה-12 שסימנתם במסמך שלכם,‬
‫אוקסיקונטין התגלה‬ ‫כסם היחיד בדם בשני מקרים בלבד.‬
‫מר יודל, יש לי את הנתונים.‬ ‫-אוכל לסיים, אדוני?‬
‫כן, בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫העניין הוא שמתן המרשמים לאופיואידים‬ ‫החל לעלות באופן עקבי בשנות ה-70,‬
‫הרבה לפני שחשבו בכלל על אוקסיקונטין.‬
‫אז לסמן אותנו באופן ספציפי נראה לא רק‬ ‫לא הוגן, אלא למען האמת, גם לא ישר לגמרי.‬
‫ועדיין, פרדו מבקשת לעזור לכם.‬
‫ואנחנו חושבים שהמענק שהצענו, של 10 מיליון,‬ ‫לא רק מספק, אלא אף נדיב.‬
‫טוב...‬
‫אז זו עמדתנו החדשה והמעודכנת,‬ ‫פחות או יותר.‬
‫עכשיו אנחנו רוצים 5 מיליארד‬ ‫ואתם יכולים להוריד את התרופה מהמדפים.‬
‫חבר'ה, אתם מנסים לגרום לנו להתפתל.‬
‫אני חושב שאתם תעמדו בזה.‬
‫זה הכול?‬
‫תגיד לבני משפחת סאקלר‬ ‫שהכסף שלהם לא מפחיד אותי‬
‫וגם לא הקשרים שלהם,‬ ‫ושאני לא הולך לשום מקום.‬
‫אם כך, אמרנו הכול.‬
‫אף פעם לא ראיתי את בראונלי נסער כל כך.‬
‫התייחסו אליו כאל בור ועם הארץ‬
‫שצריך להגיד תודה על כל פירור.‬
‫זה לא בראונלי.‬
‫היי. בואי.‬
‫מה קרה?‬
‫הם חשבו שהם נפנפו אותו.‬
‫אבל הם רק הדליקו אש קטנה מתחת לישבן שלו.‬
‫אחרי שלא מצאנו במסמכים את מה שהיה צריך,‬ ‫שינינו אסטרטגיה.‬
‫בחברה כל כך גדולה,‬
‫כשעושים משהו כל כך מסריח‬ ‫לכל כך הרבה אנשים,‬
‫חייב להיות מישהו שידבר איתנו.‬
‫כך החל שלב 2 בחקירה שלנו, של שיחות יזומות.‬
‫חפשו מילות מפתח, ריצ'רד סאקלר,‬ ‫קרטיס רייט, מנהל התרופות. בסדר?‬
‫הוא האיש שאישר את זה.‬
‫כל דבר מריצ'רד סאקלר, בנגקוק.‬
‫אנחנו יודעים שהוא היה בתאילנד.‬ ‫אני רוצה קבלות.‬
‫אנחנו שולטים בזה, נכון?‬
‫שמי רנדי רמסייר. אני מתקשר... הלו?‬
‫לכל אנשי הקשר.‬
‫ריצ'רד מאונטקאסל. משרד התובע.‬
‫אני מתקשר בקשר לעבודה שלך.‬ ‫בהקשר של העבודה שלך.‬
‫אם הפסיקו, אני רוצה לדעת מי, מתי למה.‬ ‫-שמי רנדי רמסייר, אני מתקשר...‬
‫כמה זמן את עובדת בפרדו?‬ ‫-מה קורה שם?‬
‫תתקשרו אליהם. לא להפסיק.‬
‫יש לך תיעוד של תכתובות דוא"ל‬ ‫בינך לבין ההנהלה הבכירה?‬
‫מיס שייפר.‬ ‫זו אידי פלאוורס ממשרד התובע המחוזי.‬
‫אוקסיקונטין.‬ ‫-אוקסיקונטין.‬
‫אף אחד לא יחמוק מעונש.‬ ‫-אוקסי.‬
‫אם תוכלי לחזור אליי.‬
‫חמישה מיליגרם.‬ ‫-מאה מיליגרם.‬
‫שלוש-שש-שתיים-ארבע...‬
‫120 מיליגרם.‬ ‫-מה ידוע לך על קרטיס רייט?‬
‫כל דבר שקשור לריצ'רד סאקלר ולמנהל התרופות?‬
‫תודה.‬ ‫-ריצ'רד סאקלר ומנהל התרופות?‬
‫מצלצל מוכר?‬ ‫-הלו?‬
‫לא הולך לי. עברנו על חצי מהעובדים שם.‬
‫אתם יודעים כמה פרדו משלמים, נכון?‬
‫הם לא ינשכו את היד שמאכילה אותם.‬ ‫-תמשיכו.‬
‫שלום, מיס מרלו?‬
‫כן?‬
‫היי, אני אידי פלאוורס.‬
‫אני ממשרד התובע המחוזי... יודעת מה?‬
‫נפגשנו, בעצם.‬
‫הגעתי לפרדו עם התובע, ג'ון בראונלי.‬
‫מצחיק. בדרך כלל לא זוכרים אותי.‬
‫אמרת לי לחכות בלובי.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫אוכל לדבר איתך רגע?‬
‫סליחה, עשיתי משהו לא בסדר או...‬
‫מה? לא.‬
‫אם אני...‬ ‫כלומר, את לא יכולה לעשות את זה לאנשים.‬
‫להערים עליהם.‬
‫אני לא מנסה להערים עלייך,‬ ‫אני לא מנסה להערים על אף אחד.‬
‫אני רק מקווה שתסכימי לדבר איתי‬ ‫על העבודה שלך בפרדו.‬
‫זה היה משונה.‬
‫הפגישה עם בראונלי‬ ‫לא קידמה אותנו כפי שרצינו.‬
‫הוא דחה אותנו על המקום‬ ‫ועכשיו הוא במצב מלחמה,‬
‫והוא מתקשר לכולם במשרד המשפטים‬ ‫בניסיון לגייס תמיכה לחקירה שלו.‬
‫אולי אנחנו צריכים להעלות את שווי ה...‬ ‫מענק שלנו.‬
‫תפסיק לקרוא לזה מענק. זה הסדר מחורבן.‬
‫אנחנו לא מוכנים לקבל יחס כזה.‬
‫ניתן להם קצת כסף והבעיה תיפתר.‬
‫תגיד שאתה מצטער ותן להם קצת כסף.‬
‫אתה לא תרגיש בחסרונו של הכסף‬ ‫והם יניחו לנו.‬
‫למה לא?‬ ‫-מורטימר, תגיע להסדר.‬
‫אמרתי, למה לא?‬ ‫-מורטימר!‬
‫תגיע להסדר!‬ ‫-בסדר.‬
‫לא.‬
‫לא, כבר הסכמנו לשינויים בתנאים שלנו,‬ ‫לא נסכים להסדר פשרה.‬
‫לא נשלם. לא נתנצל.‬
‫אילו שינויים?‬
‫הוספנו מדבקה שחורה.‬
‫אזהרה, על התווית.‬ ‫-הכנו פנקסי מרשמים שקשה לזייף.‬
‫שלחנו לרופאים מידע על התמכרות.‬
‫תרמנו לעוד ארגוני צדקה.‬
‫הורדנו מהמדפים את הכדורים של 160 מ"ג.‬
‫"אוקסי-סוף."‬
‫סליחה?‬
‫ככה קראו לכדורים של 160 מ"ג. אוקסי-סוף.‬
‫זה לא עניינך בשום צורה.‬
‫אנחנו לא מגיעים להסדר. אנחנו לא משלמים.‬
‫אנחנו נמר.‬
‫עם שיניים, טפרים וביצים.‬
‫נמרים לא מגיעים להסדרים.‬
‫מה נראה לך שאת עושה?‬
‫אל תכניסי את זה לפרוטוקול.‬ ‫-את לא מבינה?‬
‫חוקרים אותנו.‬
‫האוורד , מה יש לה שם? תני לי את זה.‬
‫מורטימר.‬ ‫-את מטומטמת? אלוהים אדירים.‬
‫ד"ר סאקלר. אני אטפל בזה.‬
‫אני אטפל בזה. החוצה.‬ ‫-מורטימר, שב!‬
‫שניכם, החוצה.‬
‫החוצה. עכשיו!‬ ‫-אין שם כלום.‬
‫אתה סתם מכור לפאניקה.‬
‫עכשיו שב, לעזאזל.‬
‫אני אומר לך, אתה מכור לפאניקה!‬ ‫-לכל הרוחות!‬
‫חבר'ה, תפסיקו!‬ ‫-אל תעז לרדוף אחריי!‬
‫שלא תעז.‬ ‫-היי!‬
‫את יודעת שפרדו הוציאה מעל 9 מיליון דולר‬ ‫על ארוחות ערב עם רופאים?‬
‫9.2365 מיליון דולר על ארוחות ערב.‬
‫הייתי שמחה לאכול ארוחת ערב.‬ ‫-רגע אחד.‬
‫מה השעה?‬
‫אידי, מבקשים אותך.‬
‫מי זה?‬
‫כאן אידי פלאוורס.‬
‫זו דבורה מרלו מפרדו.‬
‫היי, דבורה.‬
‫יש כמה דברים שאני חושבת שתרצו לדעת.‬
‫לפני כמה שנים,‬
‫מר יודל ביקש שאמצא כל מה שאוכל באינטרנט‬
‫על שימוש לרעה באוקסיקונטין ועל התמכרות לו.‬
‫איך משיגים אותו, איך משתמשים.‬
‫מפות, חדרי צ'אט...‬
‫האידיוט לא חזק בטכנולוגיה.‬
‫זה היה לפני מקלוסקי?‬
‫כן. שנה קודם.‬
‫משפחת סאקלר ביקשה ממנו להכין דוח למנהלים‬
‫כדי להבין אם מדובר בבעיה של ממש.‬
‫מה גילית?‬
‫גיליתי מה המחירים ברחוב,‬
‫איך לשכנע את הרופא המחורבן‬ ‫לתת מרשם לתרופה,‬
‫מפות לרופאים באזור שנותנים מרשמים...‬
‫בעצם הכנתי מזכר של 59 עמודים שלפיו,‬
‫"החרא הזה גרוע.‬ ‫ואנשים בכל מקום עושים בו שימוש לרעה."‬
‫החרא הזה ממכר בטירוף.‬
‫ודיווחת ליודל?‬
‫כן.‬
‫כן, שלחתי את זה לכולם.‬ ‫-לכולם?‬
‫לד"ר ריצ'רד, ד"ר ריימונד,‬ ‫ד"ר מורטימר, פרידמן, גולדנהיים.‬
‫ליחידת החזירים בשלמותה.‬
‫וכמובן, מר יודל פשוט התחיל לצעוק עליי.‬
‫הוא השליך קנקן קפה על הראש שלי.‬
‫ואני רק עשיתי מה שהוא ביקש,‬
‫כנראה כשהוא קרא לזה מזכר,‬
‫הוא לא התכוון למזכר,‬ ‫הוא התכוון שאשלח אותו רק אליו.‬
‫ו...‬
‫לא יודעת, כאילו... אני...‬
‫ביקשתי סליחה ו...‬
‫לא ידעתי מה לעשות.‬
‫הוא אמר לי ללכת‬ ‫למשרדים של כולם ולאסוף את זה.‬
‫והוא אמר לי...‬
‫הוא אמר לי לגרוס הכול.‬
‫הוא אמר לי להיפטר מהכול.‬
‫נכנסתי לפאניקה ולא ידעתי מה לעשות,‬
‫אז עשיתי מה שהוא ביקש, ו...‬
‫ואז חשבתי שזו הייתה טעות...‬
‫שלא הייתי צריכה לעשות את זה.‬
‫אלה אנשים רעים מאוד.‬
‫הנרקומנים האלה הם לא קורבנות, הם הפוגעים.‬
‫כשהתקשרת ידעתי שאני צריכה לעשות משהו,‬ ‫אבל לא עשיתי.‬
‫עכשיו אני רוצה, ואת יודעת מה שאת יודעת.‬
‫לפני כן, פשוט לא...‬
‫אני לא יודעת. פשוט לא ידעתי.‬
‫עשית את הדבר הנכון.‬
‫אנחנו צריכים לתעד אותה.‬
‫את מוכנה לבוא לווירג'יניה‬ ‫ולמסור את הדברים באופן רשמי?‬
‫פאק.‬ ‫-לא, ניסע אליה.‬
‫או...‬
‫שנבוא אלייך.‬
‫כן.‬
‫כולם נוסעים למיאמי, אז...‬
‫נצטרך להיפגש...‬ ‫-הם יכולים לבוא מחר.‬
‫הם? לא רק את?‬
‫אנחנו יכולים לבוא מחר.‬
‫אני והבוס שלי.‬
‫מחר?‬
‫אני יודעת שזה נשמע מהר,‬ ‫אבל ככל שנעשה את זה מוקדם יותר,‬
‫כך תוכלי להיחלץ מהר יותר מהמצב הזה.‬
‫אני לא חושבת שאי פעם איחלץ מזה.‬
‫את תיחלצי.‬
‫את תעזרי לכל כך הרבה אנשים.‬
‫בבקשה?‬
‫אני באמת רוצה לשרוף את המקום הזה עד היסוד.‬
‫מצוין.‬
‫אלוהים.‬ ‫-פאק.‬
‫אז נתראה מחר.‬
‫אוקיי.‬
‫יש.‬
‫כל הכבוד.‬
‫ריצ'רד?‬
‫מתוק.‬
‫ריצ'רד?‬
‫בת'?‬
‫תתעורר.‬ ‫-בת'?‬
‫אדוני.‬ ‫-איפה בת'?‬
‫אדוני, אני לא יודע איפה אשתך לשעבר, אבל...‬
‫אנחנו באיחור של שעתיים וחצי.‬ ‫אנחנו חייבים לצאת.‬
‫למיאמי?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫אתה יכול לטוס?‬
‫כן. רד למטה.‬
‫חכה לי שם.‬
‫אדוני.‬
‫רד למטה. עוף מפה.‬
‫קדימה.‬
‫זה רעיון טוב?‬ ‫-מיאמי?‬
‫אני חושב שכן. זה יועיל לצוות שלנו.‬
‫זו לא הייתה באמת שאלה.‬
‫זו הייתה השנה הטובה ביותר‬ ‫בהיסטוריה של החברה.‬
‫מוכנה לאינפלציה,‬ ‫טובה מכל השנים הקודמות בכהונתך.‬
‫אתה מתמקד יותר מדי בכסף, ריצ'רד.‬ ‫תמיד היית ככה.‬
‫אני חושב שאתה קצת מקנא, ארתור.‬
‫עכשיו אתה רוצה לעשות‬ ‫מסיבה גדולה ומנקרת עיניים‬
‫בזמן שאתה נמצא תחת חקירה.‬
‫אנחנו צריכים להראות‬ ‫שאין לנו שום סיבה לדאגה.‬
‫יש לך הרבה סיבות לדאגה, תאמין לי.‬
‫לעובדים מגיע סיבוב ניצחון. אנחנו מנצחים.‬
‫לא עושים סיבוב ניצחון כשמנצחים,‬
‫עושים אותו אחרי שמנצחים.‬
‫אתה דופק את זה.‬
‫ואל תניח למורטימר ללבוש‬ ‫את החליפה המגוחכת ההיא.‬
‫ד"ר ריצ'רד, צריך לצאת.‬
‫מה אנחנו עושים פה?‬ ‫-מה הכוונה?‬
‫זה. החגיגות האלה.‬
‫שומרים על המורל, חוגגים שנה מוצלחת.‬
‫הם מתקשרים לעובדים שלנו.‬ ‫-מי?‬
‫החוקרים. מחפשים מלשין.‬ ‫-שיחפשו.‬
‫אתה לא חושב שיש אדם אחד‬ ‫שיהיה לו סיפור קטן?‬
‫אבא, לא עשינו שום דבר לא בסדר.‬
‫נראה לך שזה מה שקובע?‬ ‫-אני לא רוצה לדבר על זה עכשיו.‬
‫האוורד, המשקפיים שלי.‬ ‫-אצלי.‬
‫הלך עלינו.‬
‫לא הלך עלינו.‬
‫לך לראות את המופע.‬
‫אתה נראה כמו הטרמינייטור. לך תרביץ.‬
‫אוקסיקונטין!‬
‫אוהבים אותך, ריצ'רד!‬
‫אני אוהב את ההתלהבות.‬
‫ריצ'רד!‬
‫אוהבים אותך, ריצ'רד!‬
‫תודה. גם אני אוהב אתכם.‬
‫תמיד חם במיאמי.‬
‫לכן זה המקום המושלם בשבילנו‬
‫לוועידת המכירות השנתית. כי אנחנו חמים אש!‬
‫אנחנו חורכים את היריבים בזכות אוקסיקונטין.‬
‫אתם יודעים,‬
‫שהוא עכשיו מותג האופיואיד מספר 1 בארץ?‬
‫ואנחנו...‬
‫אנחנו לא עוצרים.‬ ‫-זה בזכותנו.‬
‫אני רוצה לשמוע אתכם צועקים!‬
‫אוקסיקונטין!‬
‫כן!‬
‫יפה!‬
‫יש לנו את התרופה‬
‫אז אל תחכו, זה עכשיו או לעולם לא‬
‫גלולת הקסם תעלים את הכאב לנצח‬
‫מקווים שאתם מוכנים, כי אנחנו מגיעים‬
‫אנחנו לוהטים‬
‫אתם תאהבו את מה שאנחנו מציעים‬
‫אנחנו ממוקדים‬
‫נמחץ את היריבים‬
‫אנחנו לא עוצרים!‬
‫נמכור אוקסיקונטין, לכם!‬
‫נמכור אוקסיקונטין, לכן!‬
‫נמכור אוקסיקונטין, לכם!‬
‫ואתם תרגישו חדשים לגמרי!‬
‫- סטמפורד, קונטיקט -‬
‫אוקיי. זה מושלם.‬
‫נתמקם שם.‬
‫נשים את המצלמה פה.‬
‫תזכרי. ניתן לה להוביל, בסדר?‬
‫עדיף שנדבר כמה שפחות.‬
‫אנחנו רוצים שהיא תדבר על המזכר, נכון?‬
‫זה הכי חשוב.‬
‫פלאוורס.‬ ‫-כן, אדוני?‬
‫כל הכבוד.‬
‫שלום.‬
‫זה נראה נהדר.‬
‫היא אמורה להגיע כל רגע.‬
‫כן.‬
‫יש סיכוי שהם צותתו.‬
‫היא הייתה לחוצה.‬
‫כשהיא התקשרה היא הייתה לחוצה.‬
‫חיכינו בסוויטה שעות.‬
‫על גבי שעות.‬
‫בואי נתקשר אליה שוב.‬
‫הגעתם לדבורה מרלו. השאירו הודעה.‬
‫היי, דבורה.‬
‫זו אידי פלאוורס.‬
‫קבענו פגישה היום.‬
‫כדי לגבות תצהיר.‬
‫השעה 14:20.‬
‫התקשרנו אליה שוב ושוב.‬
‫התקשרנו לבתי חולים ולתחנות משטרה‬ ‫לברר אם משהו קרה.‬
‫ואתם יודעים איפה היא הייתה?‬
‫זה כואב מאוד, אתה יודע?‬
‫היא הלכה למרפאה.‬
‫אני מתקשה בעבודה.‬
‫היא ניסתה למצוא רופא.‬
‫ו...‬
‫ניסיתי לקחת טיילנול. זה...‬
‫זה לא משפיע.‬
‫אני חושבת שזו תסמונת התעלה הקרפלית‬ ‫או משהו, ואני פשוט...‬
‫אני צריכה משהו חזק יותר.‬
‫אחר כך גילינו שהיא הייתה בולעת‬ ‫כמעט 30 כדורים ביום.‬
‫לא אבקש עוד, אני מבטיחה.‬
‫אני יודעת שאתה יכול...‬
‫המשימה שיודל הטיל עליה הייתה בשבילה בעצם‬
‫מדריך להשגת אוקסיקונטין.‬
‫אני רק זקוקה לכדורים. בבקשה! אלוהים!‬
‫היא הייתה מכורה שנים.‬ ‫-מרשם מחורבן!‬
‫ועכשיו העדה המרכזית שלנו לא הייתה אמינה.‬ ‫-לך תזדיין!‬
‫זה היה סוף הסיפור.‬
‫נגמר.‬
‫לא יכולנו לתבוע ללא מישהו מבפנים.‬
‫ג'ק נמצא?‬ ‫-אלוהים.‬
‫אתה לבד?‬
‫לא, הוא לא נמצא.‬
‫הוא בעבודה.‬ ‫-אני יכול להיכנס לרגע?‬
‫כן, בסדר.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫מה קורה?‬
‫שמע, אין שום...‬
‫דרך קלה להגיד משהו בשלב הזה.‬
‫אני פשוט...‬
‫פישלתי.‬
‫בגדול.‬
‫והגיע הזמן שאספק הסברים.‬
‫לך. למשפחה.‬
‫ואתה יודע,‬
‫נהגתי לכאן ו...‬
‫לא ידעתי מה לומר, ואני...‬
‫חשבתי על הימים היפים,‬
‫ואחד הימים הכי יפים‬ ‫היה היום שבו התחתנתי עם אמא שלך.‬
‫והידיעה שאתם בחיי,‬
‫הייתה, והיא עדיין, זכות גדולה.‬
‫ולעולם לא אקבל אותה כדבר מובן מאליו.‬
‫ואני מחשיב אותך לבן שלי.‬
‫ולכן מגיע לך יותר.‬
‫מגיע לך יותר, ואני אהיה אדם טוב יותר‬ ‫למען המשפחה הזאת, ולמענך.‬
‫ו...‬
‫ואני אוהב אותך.‬
‫אוקיי?‬
‫ו...‬
‫ואני זקוק לעזרה שלך.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫למה אתה... למה אתה מתכוון ב"עזרה"?‬
‫מה...?‬
‫אני צריך קצת מזומן, או שתגיד לי‬
‫אם אם אתה מכיר מישהו‬ ‫שיודע איפה אני יכול להשיג אוקסיקונטין.‬
‫אלוהים אדירים. לא.‬
‫היי, חכה.‬ ‫-שתוק. על מה אתה מדבר?‬
‫חכה רגע.‬
‫אני סובל...‬ ‫-הוא מדבר על מזומן.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-אני סובל.‬
‫אני יודע שאתה מכיר מישהו.‬ ‫-שתוק!‬
‫על מה אתה מדבר? מה אתה עושה?‬
‫מגיע לפה עם...‬
‫קדימה, מולי!‬
‫גבירותיי.‬
‫אפשר להצטרף אליכן?‬
‫בטח, פיל.‬
‫או לקרוא לך פאקינג אדון סמנכ"ל מכירות?‬
‫חמישה שוטים של פטרון, כי אני שותה לחיי זה.‬
‫אנחנו מכירים? אתה נראה לי ממש מוכר.‬
‫זה האיש הכי חשוב בפרדו כרגע.‬ ‫היועץ הקטלני שלנו.‬
‫אני ג'יי. ג'יי מקלוסקי.‬
‫היי.‬ ‫-רגע.‬
‫לא. התובע המחוזי ממיין?‬
‫אני מאמין שאוקסיקונטין‬ ‫היא האיום הגדול ביותר‬
‫על החוק ועל החברה במדינת מיין.‬
‫שלחת מכתבים לאיזה 5,000 רופאים.‬
‫הדובר המרכזי מחר.‬
‫ובכן, אדוני, אני יודע שהוא התובע ממיין,‬
‫והוא גם...‬
‫- האוורד יודל -‬
‫הוא גם עובד איתנו.‬
‫- סמנכ"ל פרדו פארמה -‬
‫חשבתי שאתה שונא את פרדו.‬
‫הם השתדלו להקשיב,‬
‫היו מוכנים להכניס שינויים.‬
‫אני נרגש להיות חלק מזה.‬
‫הוא עובד בשבילכם עכשיו?‬
‫לא, אדוני, הוא לא עובד מן המניין.‬
‫הוא יועץ.‬
‫"שונא" זו מילה חזקה, גברתי הצעירה.‬
‫את צעירה מכדי להיות קשוחה כל כך.‬
‫בוא הנה, חבר.‬
‫ארבע, עם קרח.‬
‫תביאו ארבע, עם קרח.‬
‫שוט נקי!‬
‫אני כל כך שיכור. תביא שוט.‬
‫הנה.‬
‫שתוק! על מה אתה מדבר?‬ ‫-אני יודע שאתה מכיר מישהו.‬
‫מה נסגר איתך? מגיע לפה עם...‬
‫פר-פאקינג-דו!‬
‫פר-פאקינג-דו.‬
‫אתה מכיר מישהו...‬ ‫-שתוק!‬
‫עוף מפה!‬
‫מה נסגר איתך? שתוק!‬ ‫-כואב לי.‬
‫לא אכפת לי! שתוק!‬
‫שתוק!‬ ‫-אני מת פה.‬
‫את אפילו לא מחזיקה משקה...‬
‫אלוהים.‬
‫לעזאזל.‬
‫קדימה, בנאדם.‬
‫תילחם בזה.‬
‫קדימה, בנאדם.‬
‫אני בסדר.‬
‫אל תסתובבי!‬
‫קדימה.‬
‫הוא זקן בטירוף, אבל אני אשכב איתו בכל זאת.‬
‫הוא בטח בן 50.‬
‫הוא נראה טוב בשביל 50.‬
‫הוא מנתח פלסטי.‬
‫אלוהים, אני רוצה מנתח פלסטי.‬ ‫נמאס לי מאורתודנטים.‬
‫למה?‬ ‫-מה הבעיה עם אורתודנטים?‬
‫הכול אצלם זה אגו.‬ ‫-חכי רגע.‬
‫עצרי רגע אחד.‬
‫זה אוקסיקונטין.‬
‫כן, זו מסיבה, שאנון.‬ ‫-מה אתן עושות?‬
‫כן.‬
‫לא עשית אף פעם?‬
‫לא.‬ ‫-מה?‬
‫אני לא מאמינה לך.‬ ‫-לא עשיתי.‬
‫שאנון, את חייבת לנסות.‬ ‫-מה את עושה?‬
‫שאנון, תצטרפי. קדימה.‬
‫תנסי.‬
‫מאיפה קיבלת את זה?‬
‫- נא להחזיר לטיפאני -‬
‫עזוב אותי.‬
‫חזירים חרמנים.‬
‫כולם.‬
‫מה?‬
‫הלך עליי.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫ההעברה שלך הצליחה.‬
‫מה?‬
‫זרקת אותי על הזין של קופר,‬ ‫כי את לא היית מסוגלת.‬
‫מהלך יפה.‬ ‫-כל הכבוד, אחותי.‬
‫לא היית צריכה...‬ ‫-לזיין אותו?‬
‫כן, הייתי צריכה.‬
‫זה העניין, לא?‬ ‫-לא נכון. אני...‬
‫לא ידעתי שתעשי את זה.‬
‫אחרת לא הייתי...‬ ‫-את רצינית?‬
‫לא חשבתי שזה...‬
‫חשבתי שזה...‬ ‫-לכי תזדייני.‬
‫לכי תזדייני.‬
‫אלוהים.‬
‫קדימה, תעשי שורה, שאן.‬
‫קדימה.‬
‫תנסי.‬
‫תעשי את זה!‬ ‫-אתן רציניות?‬
‫למה לא? קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫הרגשה טובה, נכון?‬
‫הרגשה מעולה.‬
‫הרגשה טובה.‬
‫אחותי, אפשר קצת?‬
‫כן.‬
‫בחייך, מה הייתי אמורה לעשות?‬
‫הוא היה מעליי.‬
‫שני החברים שלו...‬
‫את כזאת יפה!‬
‫כזאת יפה.‬
‫- גן העדן של פרדו -‬
‫אלוהים! לא!‬ ‫-היי.‬
‫תתעוררי. היי.‬ ‫-היא מתה?‬
‫מי זאת?‬ ‫-היי.‬
‫קדימה. היי. תתעוררי.‬
‫תרגום כתוביות: Tamar Ben Yehuda‬