Programmet bygger på verkliga händelser.
Vissa personer, namn, händelser, platser och dialog
har hittats på för dramatiska syften.
Min historia har inte hittats på.
Det här är min son Matthew Stavron.
Han var beroende av Oxycontin och finns inte längre bland oss.
Jag saknar honom.
Han var underbar. Jag älskade honom.
Jag saknar hans charmiga leende
och hans "jag älskar dig, mamma" och hans kramar.
- Skynda dig, pappa. Du är så långsam. - Öppna dörren.
God jul!
Hej, farbror!
Vi har haft ett bra år. God jul, bror.
- Vad är det här? - Ett tack.
Jag har nåt till Marietta också. Det är flott, jag lovar.
Beverly får ett liknande och du får...
Lämna tillbaka det. Du vet bättre än så.
Varför då?
Gå tillbaka till Tiffany's och lämna tillbaka allt - nu.
Diamanterna är till dig.
De har inget med din fru att göra, eller mig.
Det är för att du ska känna dig viktig.
Richard, känner din far sig viktig just nu?
Nej.
Det är för att han är förvirrad. Han förväxlar saker med välstånd.
Saker man köper.
Välstånd är nåt man bygger, och man gör det inte åt sig själv.
- Man bygger välstånd åt sin familj. - Du lägger dina pengar på konst.
- Vet du vad ett eftermäle är? - Nej.
Vet du vem som uppfann dynamiten?
Det var en svensk kemist, och han blev förmögen på det.
Han hade mer pengar än han kunde göra av med.
En dag, när han var i högsta grad levande
publicerade tidningen hans dödsruna av misstag.
De kallade honom "Dödens köpman".
Det var hans bror som dött
men när han fick se sitt livsverk redogjort för sig i tidningen
blev han förfärad.
"Är det här vad mitt liv har varit?
Ska jag bli ihågkommen för det här?
Död, bomber och mord?"
Den dagen ändrade han sitt testamente.
Han donerade sin förmögenhet för att skapa ett pris
som belönade världens mest lysande människor.
I dag känner ingen Alfred Nobel som "Dödens köpman".
Allt de känner till är Nobels fredspris.
Det är eftermälet.
Därför investerar vi i konst.
Därför investerar vi i museer.
Därför bär de i dag det mest värdefulla
som vi nånsin kommer att äga: vårt namn.
Din far behöver bli påmind om det ibland.
Så lämna tillbaka det här pråliga tramset.
Gå. Nu!
Ha en bra dag, Raymond.
Carnegie och Frick skickade barn till gruvorna.
Rockefeller förgiftade halva planeten.
Men folk minns bara biblioteken och konserthusen.
Så varför skulle inte Sackler tro att de kunde komma undan?
Purdue tyckte att deras chefer hade klarat kongressförhöret som en dans.
Nu var de oantastliga.
Vi fick höra talas om det efter att det dök upp i Maine.
Efter att Jay McCloskey rapporterade det.
Den lögnen gav oss vad vi behövde för att begära ut alla dokument.
Purdue Pharma har blivit stämda
av åklagarämbetet i Western District of Virginia.
Pengarna var hotade. Fan, eftermälet var hotat.
Men Richard betedde sig inte som man hade förväntat sig.
Snubben var underlig.
De fiskar bara. Det måste vara så.
- Vet du det, eller gissar du? - Det måste vara att de fiskar.
Vad vill de egentligen?
De vill ha allt.
Om de vill ha allt, då ska vi ge dem allt.
Så de gav oss allt.
De överlämnade flera års e-post, interna pm
och andra interna dokument.
Miljontals sidor med saker.
Nästan allt var, fullt avsiktligt, oanvändbart för oss.
Men vi var tvungna att läsa igenom allt. Vartenda ord.
Brownlee anlitade två toppjurister - Rick Mountcastle och Randy Ramseyer.
Vårt mål var enkelt i den här fasen:
Bekräfta att Purdue visste om att Oxycontin var ett problem
och framför allt, bekräfta när de visste det.
Så fort vi hade skriftliga bevis skulle deras lögner rämna.
Kartongerna på bordet! A-G längs västra väggen.
H-T längs östra väggen.
Se till att ni kan läsa innehållsförteckningen.
Jag vill kunna gå här och veta vad som pågår.
Varje gång ni ser orden "krossa" och "snorta" så blåmarkerar ni dem.
Man nämner Narcan och naloxon många gånger rörande överdoser.
Här också. Gulmarkera dem.
- "Död", då? - Rött.
Tack igen för att du ger mig en av dina storkunder.
Ingen orsak. Det blir bra.
Jag hinner ändå inte med alla.
Och det är ingen stor sak.
Du har med dig munkar och kaffe och kommer ihåg födelsedagar.
Enkla saker.
Jag rengör hans toalett om han köper läkemedel.
Vad handlar det här om?
Det är "mammorna". De är harmlösa.
En massa uttråkade hemmafruar som skyller på alla andra än sig själva.
Om du varit en bättre förälder kanske ditt barn inte knarkat.
Håll ner huvudet och gå fort.
Nån borde ringa polisen.
För jag kommer att äga.
Hallå där! Minns du mig?
Du köpte bilen för en 16-årigs flickas liv.
- Du måste vara Benji. - Ja.
Min kollega Molly Dover. Hon ska efterträda mig.
Jag uppskattar ert arbete och hoppas att vapnet är laddat.
- Det här är vår receptionist Joy. - Hej, Joy.
Geggy bestämmer här.
Jäklas inte med Geggy, uppfattat.
Är det fest utan min vetskap?
Där är han! Storlangaren själv!
Problemet är beroendet, inte förskrivningen.
- Ni gör ett otroligt jobb. - Tack. Ja.
Det känns som att vi gör rätt.
Det uppskattar jag. Vem är ni?
Dr Cooper, det här är Molly Dover.
Hon kommer att jobba med mottagningen från och med nu.
Jag ser fram emot att jobba med er.
- Ja... - Jag såg er tala i Houston.
"Det är felaktigt språkbruk att kalla opioider för narkotika
på samma sätt som om man skulle kalla sex för en synd."
- Minns ni det? - Ni var otrolig.
Herregud, ja!
Som tur var hade jag bara druckit ett glas vin, så jag kom ihåg allt.
Ta livet av dig!
- Dr Cooper! Tre patienter väntar. - Jag kommer!
Det är lite galet här.
- Tack. Så ni ska komma hit? - Ja, Shan värvade mig.
Trevligt att träffas. Var kommer ni ifrån?
- Upper Arlington i Ohio. Har ni varit där? - Nej.
- Det är jättefint där. - Jaså?
Vi har ett par andra ställen att besöka.
Jag är glad att ni fick träffas, och hon kommer tillbaka.
Okej. Trevligt att träffas, Molly.
- Vi ses snart. - Ja. Okej.
- Kan ni be Benji att följa oss ut? - Självklart.
Benji, kan du följa de... Molly och Shannon ut?
- Inga problem. - Tack.
- Trevligt att träffas, Molly. - Detsamma. Vi ses snart.
Ännu fler blir beroende av Oxycontin!
Du måste vara smart.
Det sägs att folk har börjat krossa det och snorta det.
Det här är familjen Kryger.
Vi är inte hemma. Ni vet vad ni ska göra.
Hej, Lil. Det är Glen.
Jag måste hämta lite skor.
Jag har inte paret som jag behöver på jobbet.
Så jag ville bara... Jag behöver skor.
Jag tittar förbi om en stund.
Okej.
Får jag komma in och hämta mina skor?
Jag bad dig att inte komma hit.
Kom inte tillbaka, din jävel!
Jag lämnade ett meddelande om att jag måste hämta mina skor.
Sen går jag.
Jag kommer snart.
- Du ser sjuk ut. - Jag är inte sjuk, Lil.
Jag mår bättre.
- Du har skor på dig. - Ja, jag har skor på mig.
Jag ber bara om att få komma in i mitt hus och hämta lite skor.
Lil!
De där...
- De där är inte rätt skor. - Trist.
Jag ville komma hit och...
Jag är ledsen för all skit som jag utsätter dig och...
Din jävla nolla!
Du måste gå, Glen.
Inte förrän jag fått träffa min dotter.
- Jag ringer polisen. - Varför...?
Jag ska bara hämta ett recept.
- Hej, doktorn. - Vad står på?
Jag kunde inte ringa, för batteriet var urladdat.
Jag behöver bara ett nytt recept.
Du har redan tagit ut allt på receptet.
Jag vet, därför vill jag att du skriver ett nytt.
- Jag har lite ont. - Du får inte mer.
- Andas, Glen. - Det gör jag.
- Berätta vad som pågår. - Jag har ont, doktorn.
- Det förstår jag. - Skriv ett recept, då.
Nej, Glen. Det här handlar inte om smärta längre.
Jag har ont. Ska du inte hjälpa din patient när han har ont?
- Jo, och jag ska hjälpa dig. - Skriv ut ett recept, då.
Jag ska hjälpa dig genom att dra in det här
och sätta dig på nåt annat.
- Du behöver avgiftas. Du mår inte bra. - Avgiftas?
Du ska få nåt som heter metadon.
- Metadon? - En syntetisk...
Jag vill inte ha andra läkemedel.
Jag har ont och vill ha hjälp mot det.
- Lugna ner dig. - Jag är lugn.
- Du måste vara lugn. - Jag är lugn.
- Jag ska sätta dig på... - Nej, lyssna på mig!
Satt du inte i din stol
och sa till mig och min fru att allt skulle bli bra?
Hon vill inte se på mig. Jag får inte träffa min dotter.
Så skriv ut det jävla receptet!
- Jag låtsas inte. - Jag förstår.
Här! Kolla här. Jag är på 11 nu!
Hjälp mig! Skriv ut ett recept!
Elva! Skriv ut det jävla receptet!
- Skriv ut det! - Det är ingen fara.
Skriv ut det! Fan ta dig!
PANTBANK
Det var tio års garanti. Minst nio år återstår.
All dokumentation finns där.
Hur mycket?
150, högst.
- 600 för allt. - Där är dörren.
Verktygen är värda 2 000 dollar.
- Ge mig 600. - Dra åt helvete.
- Kom igen nu. - Kom igen själv.
Hur mycket?
Har ni gjort slut?
375 dollar.
Det är ju samma pris. Du får inte ringen gratis.
- 395. - 500. Jag gav dig min vigselring.
Jag gifte mig inte.
400.
- 390. - Okej.
Hur mycket för att gå före?
200 för att träffa doktorn. Vill du gå före i kön?
- Ser du inte hur jag mår? - Det blir dubbla priset.
- 200 dollar, till mig. - Ja.
- Du får 80 dollar. - Nej.
Nej, gå härifrån.
Gå nu. Ställ dig i kö.
Gå. Gå!
Ge mig pengarna! Titta inte på mig.
Håll ner huvudet. Ge mig pengarna.
- Gör inte så här! - Du har mer än så.
- Jag har inget! - Jag känner plånboken.
Ge mig plånboken. Stanna där.
Stanna där. Rör dig inte.
Helvete!
Det här är ett problem.
Jag läser fortfarande.
Tro mig. Det här är ett problem.
I så fall är det ett litet.
Små problem blir stora.
En blåsa blir en böld, som blir infekterad.
- Det tar livet av dig. - Jisses.
Ta itu med det här - nu.
Övertala dem om du kan, men gör det öga mot öga.
Det är precis vad jag tänkt mig.
Du leker med mitt eftermäle.
Sluta!
Sluta.
God morgon. Välkomna.
Deborah Marlowe, Howard Udells assistent.
John Brownlee, federal åklagare.
Det här är Rick Mountcastle, Randy Ramseyer och Edie Flowers.
- Ms Flowers står inte med här. - Hon ingår i utredningsgruppen.
Grattis, det är strålande.
Dessvärre kan jag inte släppa in nån som inte godkänts på förhand.
Jag vill gärna att hon är med.
Jag beklagar. Ni kan boka om mötet
om ni vill att jag ska förhandsgodkänna henne.
- Är det nödvändigt? - Ja, om hon ska sitta med.
Ni får gärna vänta i lobbyn.
- Det tror jag inte... - Ja, det gör jag.
Slå er ner.
- Duktig vovve. - Dr Richard?
Här är den. - Jag är redo.
- Vi måste fokusera, dr Richard. - Javisst.
- De är här nu. - Jag är redo.
Mr Brownlee vill prata om överdoserna.
Tja, av dem som han har flaggat
hade bara två oxikodon som enda aktiva molekyl.
- Det stämmer. - En var självmord.
Bryan Hutchens fall.
- Bryan Hutchens fall... - Just det, bilolyckan.
Howard... Han hade koffein och nikotin i kroppen.
Effekterna av nikotin har dödat tusen gånger fler människor än opioider.
Och bilolyckor? Varför stämmer de inte Buick?
Ja, det är skönt att bli kliad.
Ser du bollen, Howard? Hämtar du bollen åt mig?
- Duktig vovve. - Vi måste ta det på allvar, dr Richard.
Jag är väldigt allvarlig, Howard.
Jag är inte rädd för nån fjant från West Virginia.
- Västra Virginia, sir. - Men det finns 50 delstater, och om vi...
Åh, Unch!
Om vi så bara blir rispade blir det blod i vattnet.
- Så ge dem inget. - Vi måste ge dem nåt.
För att få det att försvinna. Kanske en mindre uppgörelse?
Nej, nej. Använd inte det ordet.
Radera ordet "uppgörelse" från din hjärna.
Mina herrar! Howard Udell.
- John Brownlee. - Mr Brownlee.
- Rick Mountcastle. - Mr Mountcastle.
- Richard Ramseyer. - Richard. Ska vi?
- Väntar vi inte på nån? - Nej, sir.
- Är det bara ni? - Ja, sir.
Vi antog att vi skulle träffa familjen Sackler.
Nej. Det blir bara jag.
Kom igen, Unch!
- Okej. - Då så.
Hur kan jag hjälpa er, mr Brownlee?
Jag vet inte om ni kan göra nåt
men ni kan hälsa era chefer att vi har en del saker i åtanke.
Låt höra.
Kom igen!
Duktig vovve!
Till att börja med vill vi att ni ändrar beteckningen
så att Oxycontin inte längre kan marknadsföras
för nåt annat än vård i livets slutskede.
Spring, Unch!
Och mer?
Vi vill att Purdue investerar i samhällena i Virginia
som skadats av ert läkemedel. Nånstans runt 2 miljarder dollar.
Så, ja. Duktig vovve.
- Nåt annat? - Ja.
Vi vill ha en offentlig ursäkt från Purdue.
Företaget måste ta fullt ansvar för dess förseelser.
Du är så fin, och så dreglig.
- Okej. - Duktig vovve.
Vad är det där?
Deborah! Våtservetter!
Om jag fått med allt: ändra beteckningen
investera i samhället, nånstans runt 2 miljarder dollar
och en offentlig ursäkt.
Kom, vovven.
- Var det allt? - Ja, ja!
Nej, men det är de vattnen vi simmar i.
Hämta bollen!
Kära nån! Jag är ledsen.
Richard Sackler? Jag heter Edie Flowers.
- Hej. - Ni är...
Det var bra gjort av er att tjäna alla pengar, sir.
Tack.
Kom, vovven! - Hunden behöver motion.
Hitåt, vovven! Nu springer vi.
Hitåt. Och så tillbaka.
Okej.
Det här är vattnen som vi simmar i.
Skriv ner det.
En gåva på 10 miljoner dollar till rättsväsendet i Virginia
eller valfritt välgörande ändamål.
Och företaget kommer inte att medge några förseelser.
Erbjuder ni 10 miljoner för en uppgörelse?
Det är ingen uppgörelse. Jag sa inte "uppgörelse".
Är det så här ni förhandlar åt era chefer?
Vi anser att vi blivit orättvist demoniserade.
Oxycontin står för mindre än 4 % av alla opioidförskrivningar.
Och procenten för överdoser?
Av de 12 som ni har flaggat i er mapp
var Oxycontin det enda preparatet i blott två fall.
- Mr Udell, jag har siffrorna här... - Får jag avsluta?
- Ja, det får ni. - Tack.
Vår poäng är att opioidförskrivningarna började öka stadigt på 1970-talet
långt innan Oxycontin ens var påtänkt.
Så att peka ut oss känns inte bara orättvist, utan även lite ohederligt.
Likväl är Purdue angelägna om att hjälpa er.
Vi anser att vårt erbjudande på 10 miljoner dollar
inte bara är tillräckligt, utan även generöst.
Tja...
Det här är de nya, djupa vattnen som vi simmar i.
Nu vill vi ha fem miljarder dollar och att ni slutar sälja läkemedlet.
Ni försöker få oss att skrika.
- Jag tror att ni har råd. - Nej.
Var det allt?
Hälsa familjen Sackler att jag inte räds deras pengar
eller deras kontakter, och att jag inte ger mig.
Då finns det väl inget mer att säga.
Jag har aldrig sett Brownlee så upprörd.
De behandlade honom som nån bondlurk från landet
som borde vara tacksam för smulor.
Men sån var inte Brownlee.
- Nu går vi. - Vad hände?
De trodde att de kunde tysta honom...
...men gjorde honom bara ännu mer motiverad.
När vi inte fick det vi ville från dokumenten bytte vi strategi.
I ett så här stort företag, som skadat så många så mycket
måste det finnas nån som ville prata med oss.
Så andra fasen av utredningen inleddes med att ringa runt.
Kolla upp nyckelord: Richard Sackler, Curtis Wright, FDA.
Han godkände det.
Allt från Richard Sackler till Bangkok.
Vi vet att han har varit i Thailand. Jag vill se kvitton.
Vi klarar det här, okej?
Jag heter Randy Ramseyer. Jag ringer från... Hallå?
Richard Mountcastle, åklagarämbetet.
Jag ringer angående er anställning.
Randy Ramseyer. Jag ringer...
Hur länge har ni jobbat för Purdue?
Ring dem! Och fortsätt ringa dem.
Har ni kvar mejl mellan er och cheferna?
Ms Shaeffer, det här är Edie Flowers från åklagarämbetet.
- Oxycontin. - Oxycontin.
Ingen ska få slippa undan.
Om ni kan ringa upp...
- 5 mg. - 100 mg.
...3-6-2-4-4...
- 120 mg. - Vad vet ni om Curtis Wright?
Nånting om Richard Sackler och FDA?
- Tack så mycket. - Ringer det en klocka?
Jag har inte haft nån tur. Vi har ringt hälften av de anställda.
Ni vet väl vad Purdue betalar?
- De biter inte handen. - Fortsätt ringa.
- Hej. Ms Marlowe? - Ja?
Hej. Jag heter Edie Flowers.
Jag jobbar för åklagar... Vet ni vad?
Vi har faktiskt träffats.
Jag kom till Purdue i sällskap med åklagaren John Brownlee.
Lustigt, ingen brukar minnas mig.
Ni sa åt mig att vänta i lobbyn.
- Gjorde jag? - Ja, det gjorde ni.
Skulle vi kunna prata lite?
- Ursäkta, är jag i knipa? - Va? Nej.
Jag menar... Ni kan inte göra så mot folk. Lura dem.
Jag försöker inte lura er. Inte nån.
Jag hoppades att ni ville prata med mig om er tid på Purdue.
Det där var underligt.
Mötet med Brownlee gav oss inte det vi ville ha.
Han avfärdade oss helt och nu är han på krigsstigen
och ringer alla på justitiedepartementet för att skaffa stöd för sin sak.
Kanske borde vi öka storleken på vår... gåva?
Sluta säga "gåva". Det är en jävla uppgörelse.
Vi ska inte bli illa behandlade.
Ge dem lite pengar så försvinner det.
Säg förlåt och ge dem lite pengar.
Du märker inte att pengarna saknas och sen lämnar de oss i fred.
- Vad är problemet? - Lugn, Mortimer.
- Vad är probl...? - Mortimer!
- Lugna ner dig! - Okej.
Nej, nej.
Vi har redan justerat villkoren. Det blir ingen uppgörelse.
Vi betalar inte. Ber inte om ursäkt.
Vad för slags justeringar?
Vi lade till en svart ruta.
- En varningstext på etiketten. - Försvårade receptförfalskningar.
Läkarna fick broschyrer om beroenden.
Vi donerade till mer välgörenhet.
Vi drog till och med in 160 mg-tabletterna.
"Oxycoffins."
Ursäkta mig?
Det kallade de 160 mg-tabletterna. "Oxycoffins."
Det här angår inte dig det minsta.
Vi gör ingen uppgörelse. Vi betalar inte.
Vi är en tiger.
Med tänder, klor och kulor.
Tigrar gör inga uppgörelser.
Vad i helvete gör du?
- Anteckna inte det. - Förstår du det?
Vi är under utredning i detta nu.
- Howard, vad har hon där? - Ge mig den.
- Mortimer! - Är du dum?
Dr Sackler! Jag tar hand om det.
Jag tar hand om det. - Ut!
Båda två. Ut!
- Ut, nu! - Det finns inget där. Du är panikslagen.
Sätt dig, för helvete.
Säg inte åt mig vad jag ska göra!
- Sluta! - Försök inte ge dig på mig!
Du skulle bara våga!
Purdue lade över nio miljoner dollar på middagar med läkare.
9,2365 miljoner dollar på middagar.
Lite middag vore inte fel.
Vad är klockan?
- Edie? Nån frågar efter dig. - Vem är det?
Det här är Edie Flowers.
Det här är Deborah Marlowe på Purdue.
Hej, Deborah.
Jag har en del saker som ni nog vill känna till.
För några år sen bad mr Udell mig att söka på nätet
efter allt om Oxycontinmissbruk och beroende.
Hur folk fick tag på det och hur de använde det.
Kartor, chattrum...
Idioten är inte särskilt teknisk.
- Var det här före McCloskey? - Ja, året före.
Familjen Sackler sa till honom att cheferna behövde en rapport
för att få veta om det verkligen var ett problem.
Vad hittade du?
Priserna på gatan, hur man övertalade ens jävla läkare att skriva ut det
och kartor över läkare i området som skrev ut det.
Jag gjorde ett 59-sidigt pm som sa:
"Den här skiten är dålig. Folk missbrukar den överallt.
Den här skiten är vanebildande som fan."
- Rapporterade du det till Udell? - Ja.
- Jag skickade det till alla. - Alla?
Dr Richard, dr Raymond, dr Mortimer, Friedman, Goldenheim.
Alla jävla grisarna i ledningen.
Naturligtvis började mr Udell skrika på mig.
Han kastade en kaffepanna i huvudet på mig.
Jag gjorde precis som han sa
och när han kallade det för pm
menade han inte ett jävla pm, utan att bara han skulle få se det.
Och...
Jag vet inte, jag...
Jag bad om ursäkt, och...
Jag visste inte vad jag skulle ta mig till.
Han sa åt mig att hämta tillbaka pm:et från allas kontor.
Och han sa åt mig... att förstöra allt.
Han sa åt mig att göra mig av med allt.
Jag fick panik och gjorde som han sa.
Men sen tänkte jag att jag inte borde ha gjort det.
De är riktigt dåliga människor.
Knarkarna är inte offer, de skapar offer.
När du ringde visste jag att jag borde göra nåt.
Nu vill jag det, och nu vet du.
Tidigare så... Jag vet inte. Jag visste inte.
Du gjorde det rätta.
Vi behöver henne på band.
Kan du komma till Virginia så att vi kan få det på band?
- Fan! - Nej, vi åker till henne.
Eller, eller, eller... så kommer vi till dig.
Javisst.
Alla ska åka till Miami, så...
- Det måste bli... - De kan komma i morgon.
De? Inte bara du?
Vi kan komma i morgon. Jag och min chef.
I morgon?
Det kan verka hastigt på, men ju fortare vi gör det
desto fortare blir du fri från allt det här.
- Jag blir nog aldrig fri från det. - Jodå.
Du skulle hjälpa så många.
Snälla?
Jag skulle vilja bränna ner hela det här jävla stället.
Toppen.
- Då ses vi i morgon. - Okej.
- Ja! - Ja!
Jag visste det.
Richard?
Raring?
Richard?
Beth?
- Vakna. - Beth?
- Sir. - Var är Beth?
Jag vet inte var er exfru är
men vi är 2,5 timme sena och måste ge oss av.
Miami?
Javisst. Okej.
Klarar ni av att flyga?
Ja. Gå ner och vänta där.
Sir.
Gå ner. Försvinn härifrån.
Kom igen.
- Är det en så bra idé? - Miami?
Det tror jag. Vårt team behöver det.
Det var ingen egentlig fråga.
Vi har haft det bästa året i vårt företags historia.
Inflationsjusterat bättre än nåt år du nånsin haft.
Du fokuserar för mycket på pengarna, som alltid.
Du är nog lite avundsjuk, Arthur.
Nu vill du anordna en stor, skrytig fest när du blir utredd.
Vi måste visa att vi inte har nåt att oroa oss för.
Ni har mycket att oroa er för.
Vårt folk behöver ett ärevarv. Vi vinner.
Ärevarvet gör man först när man har vunnit.
Du håller på att sabba allt.
Och låt inte Mortimer ha på sig den där löjliga jävla kostymen.
Vi måste åka, dr Richard.
- Vad gör vi här? - Vad menar du?
De här tramsigheterna.
Vi håller uppe moralen och firar ett lysande år.
- De ringer våra anställda. - Vilka?
- Utredarna. De letar efter en tjallare. - Låt dem leta.
Tror du inte att det finns nån som har en historia att berätta.
Vi har inte gjort nåt fel, pappa.
- Tror du att det betyder nåt? - Jag vill inte prata om det nu.
Mina glasögon, Howard.
Vi är så körda.
Vi är inte körda!
Gå och se showen nu.
Du liknar Terminator. På dem nu!
Oxycontin! Oxycontin!
Vi älskar dig!
Vi älskar dig, Richard!
Jag gillar er entusiasm.
Vi älskar dig, Richard!
Tack. Jag älskar er också.
Det är alltid hett i Miami.
Därför är det den perfekta platsen för Purdue
att ha sin årliga säljkonferens på, för vi är heta!
Vi bränner upp konkurrensen med försäljningen av Oxycontin.
Vet ni vad?
Det är nu det största opioidmärket i landet.
Och vi...
- Vi saktar inte ned. - Tack vare oss.
Låt mig höra er skrika!
Oxycontin! Oxycontin!
Vi har kuren för dig
Så vänta inte, det är nu eller aldrig
Ja, denna magiska tablett tar bort din smärta för evigt
Redo eller ej, vi är glödheta för dig
Vi brinner opp, och är alltid på topp
Vi har fokus på vårt uppdrag
Vi krossar alla motståndarlag
Och vi tänker inte sluta!
Vi säljer Oxycontin, till dig!
Och du känner dig som ny igen!
Det här blir perfekt.
Hon där, kameran här...
Vi låter henne prata, okej?
Ju mindre vi pratar, desto bättre.
Vi försöker få henne att prata om pm:et. Det är nyckeln.
Flowers? Bra jobbat.
Hejsan.
Det ser bra ut.
Hon borde vara här när som helst.
Risken finns att de avlyssnade henne.
Hon var nervös. När hon ringde var hon nervös.
Vi väntade i hotellsviten i timmar.
Och timmar...
...och timmar.
Vi ringer henne igen.
Det här är Deborah Marlowe. Lämna ett meddelande.
Hej, Deborah. Det är Edie Flowers.
Du skulle träffa oss i dag för att avge vittnesmål.
Nu är klockan 14.20.
Vi ringde gång på gång.
Vi ringde sjukhus och polisstationer ifall nånting hade hänt.
Vet ni var hon var?
Det gör väldigt ont.
Hon träffade en läkare...
Det är svårt att jobba.
...för att handla.
Jag har provat Tylenol. Det... Det hjälper inte.
Jag tror att det kan vara karpaltunnelsyndrom.
Jag behöver nåt starkare.
Senare fick vi veta att hon tog närmare 30 tabletter om dagen.
Jag ska inte ta fler, jag lovar. Jag vet att ni kan...
Researchuppdraget som Udell givit henne
blev en handbok för henne i hur man missbrukar Oxycontin.
Snälla, jag behöver tabletterna!
- Hon hade varit beroende i flera år. - Jävla recept!
- Så vårt stjärnvittne var opålitligt. - Fan ta dig!
Vi var förlorade. Körda.
Vi kunde inte väcka åtal utan nån på insidan.
- Är Jack här? - Herregud...
Är du ensam?
Han är inte här.
- Han är på jobbet. - Får jag komma in?
Visst.
- Hur är det? - Det är okej.
Vad vill du?
Alltså, det finns inget...
...enkelt sätt att säga det på.
Jag har ställt till det.
Jag har ställt till det - rejält.
Det är dags för mig att stå för det.
Inför dig och familjen.
När jag körde hit så...
Jag visste inte vad jag skulle säga.
Jag tänkte på bättre dagar
och en av de bästa dagarna var när jag gifte mig med din mor.
Att veta att jag har er i mitt liv...
...var och är ett privilegium.
Jag ska aldrig ta det för givet igen.
Och jag betraktar dig som min son. Okej?
Med det sagt så förtjänar du bättre.
Och jag tänker bli en bättre man för den här familjen, och för dig.
Och...
...jag älskar dig.
Okej?
Och...
...jag behöver bara din hjälp.
Jag älskar dig också.
Vad menar du med "hjälp"?
Jag behöver lite pengar, eller att du kan berätta
om du känner nån som vet var jag kan få tag på Oxycontin.
Herregud, nej!
Håll tyst. Vad pratar du om?
Vänta lite. Jag lider...
- Du pratar om pengar. Vad menar du? - Jag lider.
- Jag vet att du känner nån. - Håll tyst!
Vad pratar du om? Vad fan gör du?
Du kommer hit med nån jävla...
Kör, Molly. Kör, kör!
Mina damer, mina damer!
- Får vi göra er sällskap? - Absolut, Phil.
Eller ska jag kalla dig herr Vice-vd för försäljning?
Fem Patrón, för det skålar vi för!
Har vi träffats? Du ser bekant ut.
Det är Purdues nya stjärna. Vår nya grymma konsult.
Jag heter Jay McCloskey.
- Hej. - Vänta lite.
Lägg av. Åklagaren från Maine?
Jag anser att Oxycontin är det största kriminella och sociala hotet i Maine.
Ditt brev till typ fem tusen läkare...
Morgondagens huvudtalare.
Han är en åklagare från Maine, och dessutom...
Dessutom jobbar han åt oss.
Jag trodde att du hatade Purdue.
Du vet, de har lyssnat och varit villiga att förändra sig.
Jag är glad att vara delaktig.
- Jobbar han hos er nu? - Nej, han är inte anställd.
Han är konsult.
"Hat" är ett starkt ord, unga dam.
Du är för ung för att vara så cynisk.
Kom här, kompis.
Fyra med is.
Ge mig fyra med is.
- Svep dem! - Så full är jag.
Här.
- Vad pratar du om? - Du känner nån...
Vad fan gör du? Kommer hit med nån jävla...
- Pur-jävla-due! - Pur-jävla-due!
Pur-jävla-due!
- Du känner nån... - Håll käften!
Gå härifrån!
- Jag lider, Ty. - Det skiter jag i!
Håll käften! Håll käften!
Du har ju ingen drink.
Herregud...!
Helvetes jävlar...
Kom igen. Kämpa emot.
Kom igen.
Jag är okej. Jag är okej.
Kom igen, kom igen...
Han är gammal, men jag tänker ligga med honom ändå.
- Han är garanterat 50. - Han ser bra ut för att vara 50.
Han är plastikkirurg.
Bra, jag vill ha en plastikkirurg. Jag är trött på ortopeder.
- Vad är det för fel på ortopeder? - De är så självupptagna.
Vänta lite nu...
Det här är Oxycontin.
- Ja. Det är fest, Shannon. - Vad håller ni på med?
Ja.
- Har du aldrig...? - Nej.
- Det tror jag inte ett dugg på. - Jag lovar.
- Du måste testa, Shannon. - Vad gör ni?
- Kom igen, Shannon. - Testa.
Var fick du det här ifrån?
Släpp mig.
Kåta jävla grisar. Allihop.
Vad då?
Helvete.
Vad fan är det här?
- Din passning var lyckad. - Vadå?
Du kastade mig på Coopers kuk för att du inte klarade av det.
- Bra spelat. - Snyggt, tjejen.
- Du hade inte behövt... - Knulla honom? Jo.
- Det är väl grejen? - Nej, det hade du inte.
- Jag visste inte att du skulle göra det. - Allvarligt?
Jag trodde inte att det var...
- Jag trodde att det var... - Lägg av nu! Lägg av.
Herregud...
Kom igen, dra en lina, Shan.
Kom igen.
Kom igen. Testa.
- Gör det, gör det! - Allvarligt?
Varför inte? Kom igen.
Kom igen!
- Visst känns det bra? - Ja, det känns bra.
- Kan jag få lite? - Ja.
Vad skulle jag göra?
Han låg ovanpå mig.
- Hans båda vänner... - Du är så snygg!
Så snygg.
Så snygg...
Herregud! Nej!
- Kom igen! - Är hon död?
Vem är det?
Kom igen!
Text: Lars H. Andersson Iyuno
Undertexter: Lars H. Andersson