E ediție limitată, înțelegeți?
Dar e destul de vechi.
Vă dau 1,5 milioane de woni.
- Ați zis 1,5 milioane? - Da.
Incredibil!
Bine, accept atât.
Poftiți întâi milionul...
și restul de 500.000.
Nu mai e cartierul în care am crescut eu.
Poftim?
Zic că orașul s-a schimbat.
Cine mai poartă ceasuri ca ăsta?
E un ceas fals.
Ce?
Nu pot să sun. Mă reconectați?
Sigur.
Stați, aveți o factură restantă.
Datorați 80.000 de woni.
Poftiți!
Vă rog să rezolvați rapid.
Sigur că da.
Asta e de aruncat?
Tot ce e aici e de vânzare. De ce să arunc...?
Doar cureaua trebuie schimbată.
Ce e?
- De ce te uiți așa? - Poftim?
Nu se fumează aici?
Nu, dar nu-i nimic.
Cât e, cu schimbat cureaua?
V-o dau cu 350.000 de woni.
- Numai hoți în orașul ăsta. - Ce?
- Las-o la 200.000. - Nici vorbă.
Numai să-i schimb cureaua costă 160.000.
- Nici vorbă. - Bine.
Merg să-mi activez mobilul. Pregătește-o!
Sigur. Dar vă întoarceți, da?
- E gata telefonul meu? - E gata.
Poftiți!
KI-SEOK
Abonatul apelat...
Scuzați-mă,
vă caută niște oameni de azi-dimineață.
Au întrebat de dv. și v-au arătat poza.
Mulțumesc. Un bacșiș.
- Mulțumesc! - Sigur.
E gata motocicleta mea?
Nici nu te-ai apucat de ea!
V-ați și întors?
Repede, am treabă.
Piesele sunt pe drum, ajung imediat.
Băga-mi-aș! M-ai turnat deja?
Îmi pare rău!
Seol Kang-woo!
Nu, nu sparge aia!
Vino încoace!
Aduceți mașina!
La o parte!
Dați-vă!
- E acolo nemernicul! - După el!
Prindeți-l!
- Vino încoace! - Dobitocule!
Să nu scape!
Prindeți-l!
Prindeți-l odată!
Grăbiți-vă!
Nenorocitule!
Futu-i mă-sa!
Deschide!
- Ticălosule! - Luați-o împrejur!
Ai ceva de spus?
Am livrat mâncare ani buni în orașul ăsta, cretini nenorociți.
Doamne!
- Alo? - Eu sunt, Kyu-min.
Kang-woo! Unde ești, ești bine?
- Cum de-s atât de rapizi tipii ăștia? - Unde ești? S-a întâmplat ceva?
Au venit după mine cu două dube pline de oameni.
Aoleu! Zău?
Nu cred că pot rămâne aici.
O să plec altundeva, trimite-mi bani.
De parcă numai bani îți trebuie!
O să-ți trebuiască o mașină. Vin eu la tine.
Bine, mulțam. Jong-do ce face?
E îngrijorat, zice că te-a pus să faci ceva fără rost.
Dar lasă-ne pe noi!
Spune-mi unde ești, vin chiar acum.
Nu, nu pot acum. Ne vedem diseară.
Am ceva de rezolvat.
N-ai zis că te caută gorilele?
- Am ceva mai important, boule! - Nu te lua de mine!
- Ne vedem la 21:00. - Bine.
- O să-ți trimit adresa. - Bine. Ai grijă de tine!
Am. Salvează numărul, da?
S-a făcut. Pe mai târziu!
Unde ești, surioară?
BISERICA SAEJIN
PARASYTE: THE GREY
Bine lucrat, băieți!
- Echipa trei. - Treceți.
Mă duc.
Bună ziua!
Mulțumim, le iau eu.
Nu, nu-i nevoie. Dna căpitan Choi e aici?
Dna căpitan e înăuntru.
Am înțeles.
Bună ziua, dnă căpitan. Mulțumim pentru ce faceți.
Sigur.
Astea sunt cazurile recente pe care le-ați cerut.
Mulțumesc, dle detectiv.
Sunt sergent Kang Won-seok.
Mulțumesc, sergent Kang Won-seok.
Am fi putut să revedem și noi dosarele.
E mai bine s-o facem noi, fiindcă am văzut multe cazuri cu paraziți.
Da, e adevărat.
Voiați să-mi mai spuneți ceva?
Da, așa e.
Dnă căpitan, să fiu sincer, eu...
PSIHOLOGIA CRIMEI, CHOI JUN-KYUNG
Sunt fanul dv.
Sunteți cel mai bun profiler din țară, predați la Academie.
Dacă nu vă deranjează, puteți să-mi dați un autograf?
- Sigur. - Mulțumesc.
Mulțumesc tare mult!
Sunteți extraordinară.
Ați putea trăi liniștită predând,
dar încă faceți teren.
- Vă admir cu adevărat. - Nu-i mare lucru.
Consider că trebuie să fac ceva util omenirii.
Ceva util omenirii?
Apropo, cum se intră în Echipa Grey?
Poftim?
Și eu vreau să fac ceva util și valoros pentru omenire.
Nu prea știu.
Dacă ne dați un ajutor considerabil la găsirea paraziților,
aș putea vorbi cu superiorii mei.
Serios? Mulțumesc tare mult!
Dacă aveți nevoie de ceva, oricât de mic, vă rog să mă sunați.
Asta e cartea mea de vizită.
- Pentru dv. - Mulțumesc.
- Mă duc, atunci. - Bine.
Pentru omenire. Hai, Echipa Grey!
La revedere!
TENTATIVĂ DE OMOR A UNEI CASIERE DE SUPERMARKET
Costă 5.500 de woni.
Am nevoie de bon, ca să mi se deconteze.
Dle Chul-min!
Când ai pauză?
În 15 minute.
- Te aștept în spate să bem o cafea. - Bine.
E inconștientă, dar n-are nimic.
Avea hainele pline de sânge. Sângele ei.
Omul ăla m-a înjunghiat
și m-a urmărit, apoi a murit din senin?
- Dle Chul-min! - Bună!
Ce vă aduce aici?
Ce vrei să spui? Am venit să te văd.
Serios?
M-ați speriat.
De ce te-am speriat?
Eram aproape și am venit.
Stai puțin!
Nu te mișca!
Ai un fir de păr alb aici.
N-am păr alb.
Nu e alb.
Așa mi s-a părut.
Cum merge?
Zi!
Totul e bine. Toate zilele sunt la fel.
Asta e bine.
Dar sună-mă imediat dacă se întâmplă ceva, da?
Și te simți bine?
Bine.
Îl cunoști?
Nu, mă uitam doar.
Ce mai fac soția și fiul dv.?
Sunt tot în Filipine.
Băiatul învață din greu.
Îți vine să crezi că sunt plecați de trei ani?
Mă plictisesc. Sună-mă și dacă vrei să mănânci ceva bun,
nu doar dacă se întâmplă ceva, da?
Sau dacă apare ceva amuzant în viața ta, da?
Mulțumesc, dle Chul-min.
Iar începi cu mulțumitul. E semn că trebuie să plec.
Gata, mă duc.
Nu asta am vrut să spun.
Era să uit.
Uite!
Ce-i asta?
Un cadou. Să te înveselească.
Nu munci prea mult, ia-o ușor!
La revedere!
BISERICA SAEJIN
Pastorul vrea să-ți vorbească.
Urcă în mașină.
Nu vreau o scenă cu unul de-al nostru în public, cu atâția oameni în jur.
Urcă imediat!
Ce puneți la cale, monștrilor?
Avem nevoie de membri talentați.
După ce am asimilat creiere umane,
ne-am adaptat ca să ne asigurăm supraviețuirea.
I-am zis pastorului că poți imita bine mimica umană.
Și vrea să-ți vorbească.
De asta te ducem.
BISERICA SAEJIN
E mutanta.
Fir-ar! Ți-am zis să nu te apropii de monștri.
Nu asculți nici de-al naibii.
Și acolo ce e?
KYU-MIN: SUNT LA BENZINĂRIA NAMCHEON.
AJUNG IMEDIAT.
Se pare că suntem toți, așa că încep.
Iată un membru al speciei noastre care s-a refugiat aici acum cinci zile.
Există o forță de poliție care ne vânează specia.
Și unul dintre noi a fost capturat viu
de către această forță.
Îl torturează și îl folosesc ca să ne găsească.
E doar o chestiune de timp până ne va găsi polițista aceea.
Avem nevoie de un nou plan.
Întreaga noastră specie
va fi exterminată de acea polițistă.
Cu scurt timp în urmă, am venit pe Pământ având un scop.
Să invadăm creiere umane.
Să invadăm creiere umane și să mâncăm oameni.
Ne-am născut cu acest instinct și această comandă simplă.
Din păcate, unul dintre noi a fost împușcat mortal
îndeplinind comanda
și urmându-și instinctul la un festival.
Și-a dezvăluit adevărata formă unui mare număr de oameni.
Din această cauză,
oamenii au aflat rapid foarte multe despre noi.
Înainte ca noi să fim conștienți de propria existență,
oamenii erau deja pe urmele noastre,
vânându-ne
și folosind pe unul dintre noi în încercarea de a ne nimici.
Iar acum,
am fost informat că au ajuns în orașul nostru.
Poate că oamenii vă par mai slabi decât noi.
Totuși, nu putem trăi decât parazitându-le corpurile.
Eu cred însă
că oamenii sunt responsabili de existența noastră,
căci seamănă foarte mult cu noi.
Și oamenii sunt paraziți.
Parazitează o entitate uriașă, numită „organizație”.
Parazitează această entitate intangibilă și fac sacrificii pentru ea.
Fac lucruri peste înțelegerea noastră, fără legătură cu supraviețuirea lor,
din loialitate pentru acea organizație.
De asta sunt mai puternici decât noi.
Noi nu ne putem reproduce.
Așadar, ca să supraviețuim,
trebuie să ne facem o organizație, exact cum au oamenii.
Și, pentru acea organizație,
trebuie să ne unim toți puterile.
E singura noastră cale
de a evita să fim măcelăriți de oameni
și de a supraviețui mai departe.
Mori!
Un om se află deja în preajmă.
Folosiți-vă talentele dezvoltate ca să-l omorâți întâi pe el.
Să începem!
Ajunge, omule! Am obosit și noi.
Întoarce mașina! Murim toți dacă rămânem aici.
Ce vorbești? Te-ai țicnit?
- Țineți-l! - Lăsați-mă!
- Ce naiba? - Lăsați-mă!
Dați-mi drumul!
Sunt monștri toți.
Ascultați, oameni buni!
Duceți-vă acasă, nu e treaba voastră.
Voi sunteți intrușii?
Ce dracu' vrea să zică?
Cărați-vă!
În orice caz, n-avem de ales, trebuie să-i omorâm pe toți.
Ascultă, tataie!
Ai o asigurare de viață șmecheră?
Căcat!
Ce-a fost asta?
Ce dracu' e asta?
Ce-i asta?
Căcat!
Ce? Tu erai intrusul?
Unde e benzinăria Namcheon? Zi!
Nu într-acolo. Vino pe aici!
Unul a fugit.
Mă ocup eu de el. Duceți oamenii ăștia la cămară.
BENZINĂRIA NAMCHEON
Abonatul apelat nu răspunde. Vă rugăm să reveniți.
La naiba! De ce nu răspund?
- Kang-woo! - Kyu-min!
Dă-mi cheia mașinii!
- Cheia mașinii? - Da!
Dar...
Ce se întâmplă?
Nu știu, vorbim mai târziu.
Ea cine naiba e? Care e faza?
Ți-au făcut ceva tipii din Yeongdeungpo?
Să sunăm la poliție!
Ești nebun, la poliție? Te-ai scrântit?
Stai! Ce dracu' faci?
Fără poliție, da? Nu cumva să suni la poliție!
- Unde sunt tipii din Yeongdeungpo? - Sunt morți, fir-ar!
Dar cum m-au găsit?
Parcă le-a zis cineva.
- Mori! - Nenorocitule!
Mori dracului!
Ticălos nenorocit!
Ne urmăresc!
Ai reapărut! Grăbește-te și fă ceva!
Fă ceva!
Futu-i mă-sa!
Kyu-min!
Kyu-min, revino-ți!
Poți să te ridici?
Trebuie să ieșim.
Te-au păcălit ăia din Yeongdeungpo.
- Poți să te eliberezi? - Te înșeli.
Nu ăia din Yeongdeungpo.
Jong-do m-a pus să te omor, șeful.
Stai!
Ce prostii spui?
Te-a vândut ca să facă pace
cu cei din Yeongdeungpo.
Ascultă, trebuie să fii cu ochii-n patru.
La dracu'! De ce vor toți să mi-o tragă?
Dă-mi drumul!
Nu ești ca noi?
Ce ești?
Ești pe jumătate om?
Ești o amenințare pentru noi.
Trebuie să te denunț pastorului.
Manevrele complexe, cum e zborul,
te fac aproape incapabil să lupți.
Tu ai aflat prea târziu.
Ești un dușman pentru specia noastră.
Și
ești...
diabolică.
Dă-mi drumul!
Lasă-mă, am zis!
Dă-mi drumul, nenorocitule! Dă-mi drumul!
N-o să mor. O să trăiesc, ticălosule!
Ce faci?
Vrei să mori și tu?
Grăbește-te, apucă-mi mâna!
O să mori și tu. Nu, nu pot.
Grăbește-te, apucă-mi mâna!
Gazda asta nu mă ajută să supraviețuiesc.
TENTATIVĂ DE OMOR A UNEI CASIERE
„Vrând să ucidă o casieră de supermarket,
Lee Kyung-chun, 43 de ani, două agresiuni la activ...
A sfârșit ucis cu o armă necunoscută.
Nu a reușit să ucidă victima.”
PROFILUL VICTIMEI: JEONG SU-IN
Fata asta e parazit.
Jeong Su-in.
Subtitrarea: Georgeta Huzum