Downloaded From MoviesMod.org | Visit & Support
SISYPHUS STRAFF
TVÅ DELTAGARE ÅTERSTÅR
Det är här det börjar.
-Kör! -Bra.
-Kör! -Kör!
-Snyggt. -Bra.
-Snyggt, Yun Sung-bin. -Andas.
Snyggt.
Andas. Långsamt.
Fan också.
-Han är lika trött. -Du är duktig.
-Du klarar det. -Du klarar det, Hae-min. Andas.
Fortsätt så, Sung-bin. Du klarar det.
Du måste andas.
-Kom igen! -Kom igen!
Fortsätt!
Du är nästan där. Fokusera.
Man måste kompromissa med sig själv.
Ett tag ville jag också göra det.
Men jag kämpade emot första gången.
För tränarens skull, som lät mig vinna.
Jag tänkte att jag måste göra mitt bästa
så att alla skulle veta att jag gav allt jag hade.
-Kör, Sung-bin. -Sung-bin, fortsätt!
-Snyggt! -Kom igen.
Släpp ut förbannelserna.
-Bra. -Varsågod och svär.
Andas, Sung-bin.
Stenen som jag tyckte var lätt började kännas tung.
Det var utmattande, som om mitt hjärta skulle explodera.
Fan.
Nu är det viljornas kamp.
Du klarar det!
-Kör. -Kom igen. Så ja.
-Kör. -Kör.
-Okej. -Bra.
-Kör. -Kör.
Andas.
-Snyggt. -Du har tid. Hämta andan.
-Kom igen. -Du klarar det.
Andas, Sung-bin.
-Hae-min, andas. -Heja, Hae-min!
-Du klarar det! -Du är duktig.
-Andas. -Du är nästan där. Fokusera.
-Du klarar det. Andas. -Han är lika trött.
Ge inte upp.
Kom igen.
Tio sekunder kvar.
-Andas. -Tio sekunder. Andas.
-Så ja. -Andas.
-Fem sekunder kvar. -Du är duktig.
När jag kände att jag var i kris,
märkte jag att Sung-bin började bli trött.
Så jag tänkte: "Det är nästan över. Håll ut."
"Jag borde inte ge upp nu."
Du klarar det. Fortsätt.
-Kom igen. -Du är duktig. Kom igen!
-Kör! -Nu gäller det!
-Kör! -Knuffa på!
-Fortsätt. Sluta inte knuffa! -Sluta inte.
-Knuffa! -Yun Sung-bin!
-Kämpa på, Iron Man! -Du klarar det!
-Yun Sung-bin. -Det finns tid.
-Kom igen! -Knuffa!
-Kör! -Kör!
-Okej. -Du klarar det.
-Du har tid. -Ge inte upp.
-Kör, Sung-bin. -Du måste köra.
-Andas. -Vila där nere.
-30 sekunder. -Bra jobbat.
-Åh, nej. -Andas.
-Fortsätt så! -Fortsätt.
Fan också.
-Fortsätt! -Kom igen!
-Fortsätt! -Nu räcker det!
-Kör! Det är lika svårt för den andra. -Heja, Sung-bin!
-Kör! -Kom igen.
Hae-min pressar lika mycket som han gjorde i början.
-Kom igen! -Han är lika trött!
Hae-min, andas.
-Kör! -Det går bra!
Han är också trött.
Kom igen!
Du klarar det!
Du klarar det.
-Kör! -Knuffa!
-Snyggt. -Var försiktig.
-Kom igen. -Knuffa.
-Han är också trött. -Vila sen.
-Sung-bin, fortsätt! -Kör!
-Fortsätt. Knuffa. -Fortsätt.
-Sung-bin, du måste köra! -Knuffa.
-Du är OS-guldmedaljör! -Ner med bollen.
Knuffa. Andas på vägen ner.
-Gå. -Han är också trött.
Han är lika trött.
-Tio sekunder. -Åh, nej.
-Tio sekunder. -Kör.
Kör, Sung-bin.
-In med dig. -Det här är den sista.
Kom igen.
Kom igen!
-Kom igen! -Fortsätt.
-Gör bara den sista. -Kom igen!
-Bara den här. -Kom igen!
-Så ja! -Du klarar det!
-Snyggt! -Så ja. Bra jobbat!
-Snyggt! -Snyggt!
-Lite till. -Bra.
-Du är uppe! -Fan också!
-Nej! -Upp med dig!
-Upp med dig!
-Du är uppe! -Fan också!
-Nej! -Upp med dig!
-Fullfölj! -Upp med dig!
Sung-bin, kom igen!
-Upp med dig! -Kom igen!
-Upp med dig! -Det finns tid.
-Upp med dig! -Kom igen!
Upp med dig!
Det är dags för bestraffning!
-Du har tid. -Du klarar det.
-Du måste gå upp. -Upp med dig, Sung-bin.
Fan också.
Åt helvete med det här.
SISYPHUS STRAFF, YUN SUNG-BIN UTE
Det var utmattande.
Jag tänkte: "Här tar det slut."
-Kör! -Det går bra!
Han är också trött.
-Kom igen. -Du klarar det!
Upp med dig!
Sluta vila!
Jag gav allt jag hade.
Bra jobbat.
Här.
-Du är bäst. -Bra jobbat.
-Du var jätteduktig. -Bra jobbat.
-Ja. Du är Jung Hae-min! -Han är på en annan nivå!
Sisyphus straff är över.
Den som överlevde Sisyphus straff är…
…Jung Hae-min.
Snyggt!
Tack.
Kom igen.
-Det var lätt för dig, va? -Kom hit.
Nej, den var tung.
Jag skulle applådera, men jag kan inte lyfta armarna.
Bra jobbat.
Genom hela spelet tänkte jag: "Kan jag vinna? Jag vill ge upp."
Men nu när jag har vunnit är jag lite förvirrad.
Jag tror att min vanliga högintensiva kardiovaskulära träning
spelade en stor roll i min seger.
I år fyllde jag 48 i koreansk ålder.
Jag ville visa alla medelålders män världen över
att jag kan tävla mot
yngre atleter och slå dem.
Det var därför jag ansökte.
Jag ville vinna.
Jag ville så gärna vinna.
Men att bli en av de sista 20 av 100
måste ge alla medelålders män som tittar på programmet
lite hopp eller mod.
Jag vill tacka Physical: 100
för att ni gav mig den möjligheten.
Medelålders män kan göra det.
Vi kan fortfarande.
Det var allt.
Jag är 40 år.
Det var en ära att tävla mot de 20 personerna här.
Jag vill inte säga att jag förlorade.
Jag gav allt jag hade.
Jag är en vinnare i det avseendet.
Det har varit bra!
Det har varit bra.
Jag åkte ut för att jag var svagare.
Jag är fortfarande svag.
Jag är tacksam att jag klarade mig utan en stor skada.
Jag hade kul med alla.
PHYSICAL: 100 TOPP 5
PHYSICAL: 100 FEM ÖVERLEVANDE
PHYSICAL: 100
AVSNITT 9:1/100
-Det är verkligen… -Det är galet.
Det här är galet.
-Vad är det här? -Den är enorm.
Det kändes som vår sista måltid.
Jag har aldrig sett en så stor hummer. Enorm.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Det var så extravagant,
och det fanns mat jag inte får se varje dag.
Jag var extatisk.
Det ser jättegott ut.
Jag dreglar. Jag kan inte hjälpa det.
Vill du ha lite av det här?
Jag tar ett glas.
Ja, precis så.
Vi skålar.
Säg nåt.
-Jag visste det. -Du är äldst.
Först vill jag gratulera
var och en av er för att ha nått topp fem.
I dag ska vi ha kul.
-Uppfattat. -Nu dricker vi.
-Grattis. -Nu krossar vi det.
Det är jättegott.
Det är bra.
Det här är löjligt.
Den är otroligt god.
Han har en egen fest.
Jag vet inte vad vi ska göra, men vi borde äta.
-Jin-hyeong, ät lite mer. -Jag har så det räcker.
Den är läskig.
Kan du hålla den så och ta en tugga?
Du borde vara försiktig i dag.
Jag är nog för full av energi.
Ni måste ha kommit hit av en anledning.
Du först, Min-cheol. Varför är du här?
Jag kom in på sport ganska sent.
-Hur gammal var du? -Jag började när jag var 29.
Det är väldigt sent.
-Det var inte länge sen. -Nej.
Jag ville att folk skulle veta vilken sport jag tävlar i
och vad jag jobbar med.
-Jag jobbar med bergsräddning. -Ja, precis.
Helikoptrar kan inte lyfta när vädret är dåligt.
Vi går upp och ner för bergen med folk på ryggen.
-Du måste vara stark. -Ja, absolut.
-För att rädda folk? -Ja.
Det är coolt.
-Praktiska muskler. -Ja, praktiska muskler.
Jag ville göra reklam för bergsräddning
och isklättring, eftersom det inte är så populärt.
-Nej. -Precis.
Jag kom hit för att göra reklam för saker som inte är välkända.
Du har kommit så här långt.
-Jag tror att du lyckades. -Nu får hela världen veta.
Och Hae-min?
Jag började med sport
-för 18 år sen… -Cyklar du bara?
Jag har cyklat i 18 år.
Jag har gjort det professionellt i fem år.
Folk är inte bekanta med cykling.
Vi har tävlingar nästan varje vecka.
Så jag kom hit för att göra reklam för det.
Jag lärde mig om cykling tack vare dig.
-Jag visste inget. -De flesta gör inte det.
-Inte jag heller. -Cyklister är grymma.
-Underkroppen. -Det är galet.
Jag har bra gener.
-Min far var också cyklist. -Han var också cyklist.
Vi har cyklat i två generationer.
Jag började tidigt i grundskolan.
Menar du rodel?
Nej, i grundskolan åkte jag skidor.
Jag bytte till skidskytte i mellanstadiet.
Jag bytte till rodel i high school och har gjort det sen dess.
Efter OS i Beijing tappade jag motivationen.
Idrottsmän måste alltid tävla.
-Okej. -Man måste överleva det.
Bara de bra idrottarna blir ihågkomna och bara de bra överlever.
Ärligt talat, som idrottsman, när folk inte uppmärksammar en…
Okej.
-Jag visste inget om det. -Det är upprörande.
Jag tänkte att om jag blev mer känd och gjorde det mer populärt,
så blir det lättare för nutida och framtida rodelåkare.
Därför anmälde jag mig.
-Jag är som han. -Jin-yong också, ja.
Jag tävlar i snowboardtävlingen cross.
-Okej. -Det är ett lopp där man måste hoppa
och svänga när man håller på.
Jag är den första landslagsatleten i den sporten i Korea.
Men jag kom inte med i OS.
Det är så svårt.
Men Jin-yong lyckades tävla i OS.
Ett år före OS i Pyeongchang
bestämde sig myndigheterna att bara stödja lovande grenar,
så det finns inga lediga platser.
De yngre idrottarna tränar hårt nu.
och jag hoppas att de fick mycket stöd
och att folk skulle intressera sig för dem.
-Så det är jag. -Ja, det kan du göra.
Folk åker snowboard som hobby.
Med rodel, tänker folk:
-"Lägger man sig inte bara ner?" -Det är lite stötande.
Ni har åtminstone åskådare. Det har inte vi.
-Impopulära sporter är så. -Ja
-Hur hamnade du här? -Här?
"Hamnade här"?
Jag är här för att…
I mellanstadiet var jag minst av alla mina vänner.
Jag var kortast och vägde…
-Var de stora? -Nej.
-Jag var nog… -190 cm?
Jag var lite över 140 cm. Jag var minst i gruppen.
Mina vänner tränade mycket.
Jag följde med dem till gymmet och började träna.
Det har jag gjort i 20 år.
Så här tänkte jag när jag tränade.
Jag trodde att jag skulle vara som starkast vid 50.
Nu är jag över 40 och jag tycker att jag fortfarande är okej.
-Jag kan bli starkare. -Du kan växa mer.
Jag tror att jag kan bli starkare som människa.
Därför anmälde jag mig.
Jag är jätteglad.
Det är en ära att vara bland de fem bästa.
Vi har bara en match kvar.
Det här är verkligen slutet. Jag hoppas att ni ger allt.
-Uppfattat. -Vi gör vårt bästa.
Låt den sista matchen bli
den mest minnesvärda och den bästa.
-Jag hoppas att det blir kul. -Precis.
Nu gör vi det här bra. Utan ånger.
Det är det bästa vi kan göra.
Äntligen, den efterlängtade…
Den efterlängtade…
…dagen för den sista tävlingen.
Låt oss överleva.
Tänk om jag vinner?
Jag representerar rodelåkare, så jag kan inte förlora.
Jag måste vinna till varje pris.
Jag har praktiska muskler.
När det gäller styrka,
är jag praktiskt taget oslagbar, så vad det än är för tävling,
ska jag slå dem med min styrka.
Jag tror på min kropp.
JO JIN-HYEONG
Jag representerar 550 cyklister.
Jag ska behålla bästa formen och fokusera
på att överleva och vinna.
Jag överlevde de fyra utmaningarna och var stolt över mig själv.
I dag ska jag visa folk hur stark min kropp är,
som jag har byggt upp genom räddning.
Jag har en fysik som är utvecklad på alla sätt.
Vad uppdraget än är,
är jag säker.
Mitt enda mål är att vinna Physical:100.
SISTA UPPDRAGET
TOPP FEM
SNABBHET
BALANS
VILJESTYRKA
STYRKA
UTHÅLLIGHET
Det är så jäkla coolt.
Ögat ligger på golvet.
-Jag har gåshud. Inte en chans. -Är det ögat?
Tävlingen är annorlunda.
De är nog nervösa.
Physical: 100 skapades för att hitta den mest perfekta fysiken
oavsett kön, ålder eller ras.
För att nå en slutsats,
återstår bara det sista uppdraget.
Det sista uppdraget där ni tävlar
består av fyra spel.
Det blir grymt i dag.
Jag vet inte. Det blir nog svårt.
Vad ska vi göra? Vilka grenar blir det?
Det här blir en uthållighetskamp. Jag borde spara mig lite först.
Jag ska göra allt jag kan för att klara mig till slutet.
-Fyra? -Fyra?
Fan också.
De eliminerar en i taget.
Det blir tufft.
De fem tävlande börjar i femkantig formation
och fortsätter att tävla tills den blir en prick.
Den slutliga fysiken som överlever alla grenar
ger oss svaret i vår jakt efter den perfekta fysiken.
Physical: 100 kommer snart att ha en vinnare.
Det sista uppdraget börjar nu.
Det är coolt.
Den första grenen är väldigt viktig.
Ordningen är viktig.
Även om man är bra på det som kommer senare,
-om man petas tidigt… -Då är det meningslöst.
Jag ser det inte så.
Man har större chans om man är svagare i de tidigare omgångarna.
Tänk om man är dålig?
-Precis. -Det vore olyckligt.
-De försöker bara att inte komma sist. -Okej.
Det är stor skillnad mellan dem
-när det gäller deras styrkor. -Ja.
Han är stark.
-Alla är olika. -Ja, det är de.
De har olika styrkor.
Det är final. Handlar det inte om generella förmågor?
Tidigare matcher handlade om styrka, smidighet och uthållighet.
-De kommer att kombinera dem. -Ja, det gör de.
Det första spelet i det sista uppdraget börjar nu.
Jag är nervös.
De gör sig redo.
Vad har de på ryggen?
Måste de springa fram och röra nåt?
-Det är nåt generellt. -Är de bundna?
-Deras halsar… -Jag vet!
-De måste dra i varandra. -Det är en dragkamp.
Inte en chans.
-Fan! -Det är galet.
Titta.
Du har gåshud.
Det första spelet i Physical: 100:s sista uppdrag är en dragkamp.
Dragkamp.
Det är galet. Jag skulle åka ut direkt.
Här är reglerna.
Ni ska tävla kopplade till ett rep.
Muskelstyrka är nyckeln. Det här är ett styrketest.
Ni måste säkra nyckeln framför er…
…och låsa upp hänglåset för att överleva.
Det är inte bara beröring. De måste låsa upp hänglåsen.
Den enda tävlande som inte låser upp sitt hänglås
elimineras omedelbart.
De måste förstöra sin överkropp och ge sig av.
-Det är galet. -Inte en chans.
Jag är inte svagast när det gäller styrka.
Jag trodde att jag kunde överleva det.
Jag trodde att jag skulle komma först.
Jag har den minsta ramen,
men mitt mål är att komma först.
Jag behövde bara slå en person, så jag hade en chans.
Jag var självsäker.
Nu kör vi.
-Lycka till. -Kom igen.
Nu kör vi!
-Lycka till. -Lycka till.
Lycka till.
Det här blir kul.
Varför är jag nervös?
Det första spelet i Physical:100:s sista uppdrag börjar nu.
-Lycka till! -Kom igen.
Lycka till!
Det började!
-Han klarade det. -Han klarade det.
-Hae-min är snabb. -Tog han det direkt?
-Ja. Han klarade det. -Tog Hae-min det?
De låser upp låsen och kan inte röra sig.
Jag är bra på att dra, så jag tog repet
och drog den hårt mot min sida.
JUNG HAE-MIN ÖVERLEVER
-Hae-min tog det. -Han fick av det.
-Det är galet. -Är det Hae-min?
Jag klarade det.
När jag hade överlevt tänkte jag:
"Jag gick från att ha fyra motståndare till att ha tre."
Jag kände mig avslappnad och lättad.
-Jin-hyeong tog sitt också. -Gjorde han? Jag visste det!
JO JIN-HYEONG ÖVERLEVER
Det tog så lång tid att få upp det.
Jag tänkte: "Jag klarade det. Det gick som väntat."
Jag var den andra som överlevde. Det gillade jag inte.
Men det känns bra att överleva.
-Därför är han mitt förstahandsval. -Jin-yong.
Park Jin-yong tog det.
Inte en chans!
PARK JIN-YONG ÖVERLEVER
Park Jin-yong är fantastisk.
Jag är jätteglad.
Ärligt talat, när spelet började
var jag nervös och osäker.
Men det är kul att jag klarade det och får fortsätta tävla.
Eftersom styrka är avklarat,
blir resten av grenarna fördelaktiga för mig.
Jag ska inte förlora.
-Det är bara de två. -Bara två kvar.
-Fortsätt så! -Kom igen!
Kom igen!
-Hans hållning… -Han är i underläge.
Ja, Min-cheol är det.
Jin-yongs hållning är till hans fördel.
-Han klarade det. -Gjorde han?
-Jin-yong tog det. -Klarade han det?
Kom igen, du klarar det.
Han har inte sin än.
"Om jag klantar mig är det över."
"Vad som än händer med mina ben måste jag fly först."
Om han bara slappnar av,
-kan Min-cheol gå vidare. -Precis.
Om han sträcker sig och tar sig loss först, är det över.
-Klarade han det? -Ja.
-Han klarade det. -Vem?
Kom igen. Vem vinner?
-Min-cheol? -Vem vann?
-Min-cheol?
-Vad hände? -Det var samtidigt.
WOO JIN-YONG ÖVERLEVER KIM MIN-CHEOL ELIMINERAS
-Tar sig Jin-yong vidare? -Jag trodde det var samtidigt.
-Jag med. -Jin-yong var lite snabbare.
-Lite snabbare. -Lite.
-Han måste känna sig så sviken. -Han var duktig. Det är synd.
Lite grann.
Verkligen ingen tur. Ingen tur.
Nyckeln vreds inte om i sista stund.
Jag förlorade nästan.
Vi kom ut nästan samtidigt, vilket gjorde det mer spännande.
Precis som i den här tävlingen,
får de andra tre problem.
Jag kände mig så upprörd och ångerfull.
Det var så många känslor.
Det kändes värre än att förlora en isklättringstävling.
Det första spelet i Physical: 100:s sista uppdrag är över.
Den tävlande som åker ut i första spelet är Kim Min-cheol.
-Bra jobbat, Min-cheol. -Bra jobbat.
Bra gjort, Min-cheol.
Han måste vara så upprörd.
-Han måste vara så upprörd. -Vad synd.
Bra match. Du var duktig.
Min-cheol eliminerades, men han var i mitt lag.
Vi hade kommit varandra nära och det var upprörande.
Du var duktig.
Det här var inte Min-cheols gren.
Jag trodde att han skulle vara i underläge, och jag hade rätt.
Jag tyckte synd om honom.
Men han kom så här långt, och det är det viktiga.
Bra jobbat.
Jag är väldigt ledsen.
Och ni fyra, gör ert bästa, men bli inte skadade.
Det har varit bra.
-Bra jobbat. -Grymt.
Bra jobbat.
Han måste må dåligt.
Ja.
-Det är synd om honom. -Ja.
Känner du inte empati för honom nu?
Kim Min-cheol, krossa din överkropp och lämna arenan.
Krossa din överkropp och lämna arenan.
-Så grymt. -Det är grymt.
-Jag hatar det. -På en gång?
-Bara så där? -Måste han krossa den nu?
Han mår bättre sen.
Efter att ha deltagit i Physical:100,
vill jag tacka mina föräldrar för att de gav mig den här kroppen.
När jag kommer tillbaka till vardagen ska jag träna hårdare.
Som isklättrare tyckte jag att jag var välbyggd,
men att träffa olika idrottare här fick mig att inse
att jag saknar mycket.
För mig var Physical: 100 upplysning.
-Jag blir känslosam av att se på. -Jag vet.
Det skulle nog inte kännas så bra.
Det andra spelet börjar nu.
-På en gång? -På en gång?
-Va? -Vad är det för tävling?
Vad ska de göra den här gången?
Det handlar nog om fart nu.
-Fart. -Fart?
Se vem är snabbast.
Jag pratade med Jin-hyeong förut
och han sa att han ger upp om han måste hänga.
Om de måste hänga…
Vilken gren blir det?
Eller hur? Det undrar jag också.
Jag kan inte ens gissa.
FYRAMANNAMATCH
Den andra tävlingen i Physical: 100:s…
…sista uppdrag börjar nu.
Kom igen! Nu kör vi!
-Kom igen. -Kom igen.
Vad är det?
-Jag är nervös. -Jag är så nervös.
Physical: 100:s sista uppdrag.
De överlevande är
Woo Jin-yong,
Jung Hae-min,
Jo Jin-hyeong,
och Park Jin-yong.
Bara fyra återstår.
-Fyra personer. -De fyra bästa.
Den andra tävlingen i Physical: 100:s sista uppdrag…
…är fyrkantsvändning.
Fyrkantsvändning.
-Det är galet. -Inte en chans.
Vända.
Fyrkantsvändning.
De tävlande måste snabbt vända brädorna på golvet.
Det kräver snabbhet och smidighet.
Inte en chans att jag kommer sist.
Snabb reaktion och smidighet är jag bra på.
Jag överlever det här också.
Kan jag göra det bra? Jag måste vara aggressiv.
Det krävs snabbhet, uthållighet och hjärna för det här.
Jag är osäker på den här. Det blir svårt.
Hur ska detta gå?
Man måste tänka strategiskt.
-Jag tror det går bra för Jin-yong. -Det tror jag också.
Fyrkantsvändningen…
…är ett två mot två-lagspel.
-Är det två mot två? -Två mot två?
Är det en lagsport här också?
Jag visste inte vad jag skulle vänta mig.
Jag trodde inte att det skulle bli fler lagspel.
Jag var nervös.
I fem minuter ska de tävlande vända på rutorna.
Båda deltagarna i laget med flest rutor går vidare.
De två tävlande i det förlorande laget möts i en andra tävling
för att avgöra vem som åker ut.
Jag trodde att jag skulle åka ut om jag inte vann första omgången.
Jag behöver en bra lagkamrat.
Men även om jag får en svag lagkamrat
finns det ingen chans att jag förlorar.
Lagen bestäms av den första överlevaren
i dragkampen, Jung Hae-min.
Välj den person du vill bilda lag med.
Jag vill tävla med…
Det var så svårt.
Jag tänkte mycket på
vem jag ville samarbeta med.
Om Hae-min vill ha en större chans att vinna, väljer han mig.
Han skulle inte välja mig.
Det var inte min gren och det visste han.
Jag hoppades att han skulle välja mig.
Jag tror Hae-min väljer Woo Jin-yong.
-Eller hur? -Det tror jag också.
Hae-min är lojal, så han kanske väljer Jin-hyeong.
-De var i samma lag. -Okej.
Jag behövde nån med bra uthållighet
och en god förståelse för spelet.
Jag vill tävla med Woo Jin-yong.
Jag såg lite besviket på Hae-min.
Vänta, jag väljer igen.
Jag vill jobba med Park Jin-yong.
Park Jin-yong?
Jag vill jobba med Park Jin-yong.
Hånar han mig?
Jung Hae-min och Park Jin-yong slog sig ihop,
Jo Jin-hyeong och Woo Jin-yong kommer att samarbeta.
Titta där borta.
Vi måste ta klungorna, precis som den framför mig.
Vi borde röra oss medurs och vända på dem.
Vi måste skapa en tidig linje
så att det blir lättare senare.
Vi har begränsat med tid och fem minuter är inte kort tid.
-Eller hur? -Ja, den är långt.
Jag hade redan en plan.
Hae-min och jag borde inte överlappa.
Och om vi leder, markerar vi dem en mot en
och följer efter dem och vänder på rutan de just vänt.
Vad tycker du?
Det handlar om uthållighet.
Vi måste vända dem snabbt.
Ska vi köra utan strategi?
-Vi vänder dem snabbt. -Okej.
Jag tror att det är rätt sätt.
Jag trodde inte vi behövde en strategi.
Det handlade om uthållighet.
Men det största problemet var hur snabbt jag blir trött.
Det är fem minuter långt, så jag tänkte vända som om mitt liv hängde på det.
Vi måste vinna första omgången.
Jag måste överleva.
Jag måste bara slå en person.
Från och med nu är det allvar.
Jag förlorar inte.
Den andra tävlingen i Physical: 100:s sista uppdrag börjar nu.
Var lugn.
Nu kör de.
-Vem som helst kan vinna. -Ja.
De två lagen har liknande stilar.
Jag är uppspelt.
Jag är uthållig, så det var möjligt i början.
Jag tänkte att jag skulle vända dem snabbt.
-Jin-hyeong är bra. -Han är väldigt snabb.
Var lugn.
-Han är stabilare än väntat. -Han är snabb.
-Men klarar han det i fem minuter? -Det är fem minuter.
Okej.
Jag tror att det finns fler vita.
-Det verkar finnas fler vita. -Ja, för tillfället.
I början var det för hektiskt att förstå situationen,
men när jag såg att det andra laget hade vänt fler rutor tänkte jag:
"Vem som helst kan vinna."
Det andra laget verkar ha vänt mer.
Jag tänkte att antalet måste vara nära,
men jag var orolig.
Det här är svårt.
Det här är galet.
Det måste vara svårt.
-Vem kryper runt? Jin-yong. -Ja. Woo Jin-yong.
Woo Jin-yong är snabb.
Han klarar sig bra på alla fyra.
Jag vände dem snabbt.
Jag trodde inte att det kunde gå fortare.
Men Hae-min stod på brädorna
så jag kunde inte vända på dem.
Jag är lite arg.
Väldigt fint.
Det är nära.
Vi springer som hundar.
Jag gjorde det på mitt sätt.
Det närmar sig.
Det ser ut som om svart och vitt går fram och tillbaka.
-Jag ser fler vita. -Just nu är det vitt.
Hur lång tid har det gått?
Jäklar.
Jag satt hela tiden framåtlutad
som en bonde på åkern.
Jag fick ont i rumpan, och det var så utmattande.
Jag flämtade av utmattning.
Jag var andfådd.
Åh, nej. Hör hur han flämtar.
Han måste vara trött.
-Det är han. Det är fem minuter. -Ja.
Jag lyssnade efter Jin-hyeongs andning.
Jag väntade på att han skulle bli utmattad. Det var del två av min plan.
Jag följer efter en person och vänder på det de har vänt.
Det kvittar att jag är äldre. De hugger mig i ryggen.
-Jin-hyeong blir mycket långsammare. -Ja.
Det finns fler svarta rutor nu.
En minut kvar.
-En minut. -En minut. Fortsätt!
En minut kvar.
Jag vet inte hur det ska gå.
En minut, Hae-min!
Bara en minut till!
Okej. Fortsätt!
-Åh, nej. -Det närmar sig.
-Nej, jag ser fler vita. -Men ett av hörnen är svart.
Du har rätt.
-Han vänder igen. -Det är jämnt.
Hae-min.
-Bra jobbat. -Bra jobbat.
Bra jobbat, Jin-yong.
-Det är över. -Det är skillnad.
Det måste vara utmattande.
-Måste de göra om det? -En mot en.
-Okej. -Igen?
Åh, nej.
Jag är utmattad.
Då jag använde muskler jag inte använt,
ryckte det i benen.
Jag trodde att jag skulle förlora,
så jag var ganska nervös.
Det här var inte min grej.
Tävlingsandan från när jag var idrottare väcktes till liv.
Jag ville verkligen vinna.
Jag måste överleva, så jag tänker inte förlora.
Resultatet av fyrkantsvändningen meddelas nu.
-En eller två ifrån. Tre, fyra? -Jag tror att svart vann.
-Kanske inte. -Fler vita här.
Eller hur? Är det hälften-hälften?
Vem vann?
JUNG HAE-MIN, PARK JIN-YONG JO JIN-HYEONG, WOO JIN-YONG
Jung Hae-min och Park Jin-yong, 37.
Jo Jin-hyeong och Woo Jin-yong.
Tjugonio.
Jung Hae-min och Park Jin-yong överlever.
Du är bäst, Hae-min.
Det känns fantastiskt.
Jag är bara ett steg bort nu.
Jag är nära att vinna. Jag ska göra mitt bästa.
Jag insåg det inte förut,
men jag är ivrig att vinna.
Jag tror att jag kan vinna om jag anstränger mig mer.
Det här är inget för mig.
Jag önskade att det var en dröm. Jag räknade dem tre gånger.
Men vi hade förlorat.
Vi förlorade på grund av mig.
Jag borde ha ansträngt mig mer.
Jag borde ha vänt några till.
Jo Jin-hyeong och Woo Jin-yong, som förlorade lagspelet,
tävlar om vem som går vidare och vem som åker ut.
-Lycka till. -Lycka till.
Tidsgränsen är tre minuter.
Tre minuter.
Bra jobbat.
Jag tycker synd om Jin-hyeong, men jag ska göra mitt bästa.
Fan också.
Det var utmattande.
Jag tänkte: "Jag kan inte ge upp. Varför tror jag att jag förlorar?"
"Jag ska göra mitt bästa så att jag inte ångrar det efteråt."
Nu vinner vi det här.
Nu börjar den individuella omgången.
WOO JIN-YONG MOT JO JIN-HYEONG
-Lycka till. -Lycka till.
Kom igen.
Du klarar det, Jin-hyeong.
Du klarar det!
Inte så här tidigt.
Jag hade problem från början.
Att sitta framåtlutad ensam var så svårt för mig.
Du klarar det.
-Tre minuter är kort. -Ja, det går fort.
Det går fort.
Hans fart duger inte.
Woo Jin-yong vore snabbast.
Ja, han är jättesnabb.
Jag gjorde mitt bästa, så jag var nog snabbare än han.
Fan också.
"En till, bara en till."
Jag ville vända på fler, men mot slutet rörde sig inte kroppen som jag ville.
Jag tappade några och lyckades inte vända några.
När det hände fick jag ett sammanbrott.
Du klarar det!
-Nästan färdigt. -Fokusera.
-Skillnaden är för stor. -Det är uppenbart nu.
Fan också.
I den individuella matchen behövde man uthållighet,
så Jin-hyeong verkade vara i underläge.
Och precis som jag trodde hade han det svårt.
Bara lite till!
Halvvägs genom matchen
blev det för svårt att se Jin-hyeong kämpa.
Jag hörde honom andas där jag stod.
Det var hjärtskärande att se honom.
-Åh, nej. -Hör hur han flämtar.
Det här spelet är för grymt.
Jag vet.
-Herregud. -Gör slut på det nu.
Jösses.
Jag ville inte göra det.
Jag visste att jag skulle förlora och ville ge upp.
Men när min son och min fru ser det här senare
ville jag att de skulle se att jag inte ger upp.
Så jag gav inte upp.
-Bra match. -Bra match.
Det var tufft.
Båda är trötta.
Bra jobbat.
Han var duktig.
Mitt hjärta brister.
Du var duktig, Jin-hyeong.
Jag gjorde det.
Physical: 100:s sista uppdrag.
Resultatet från den individuella matchen som avgör vem som åker ut.
Jo Jin-hyeong, 18.
Woo Jin-yong, 48.
Jo Jin-hyeong är eliminerad.
Jag gjorde mitt bästa.
Okej. Grattis, Woo Jin-yong.
-Bra jobbat. -Bra jobbat. Grattis.
Bra jobbat.
Jag var glad, men jag tyckte synd om Jin-hyeong.
Hur som helst,
nu när jag är i topp tre kommer jag att vinna.
Jag ångrar inget.
Det är så…
Jag tävlade bra med de yngre killarna och jag gav inte upp.
Det är det viktiga.
Han är grym.
Alla tre.
Vem som än vinner, ge inte upp
och visa oss nåt bra.
Bra match.
-Du är grym! -Du är grym!
Jag är helt slut.
Jag vill slå i magen.
Att delta i Physical: 100 kändes som en nystart.
En ny utmaning.
Jag gjorde mitt bästa i varje gren
som om mitt liv hängde på det.
Jag är nöjd, trots att jag åkte ut.
Jag hade jättekul. Jag menar det.
Physical: 100:s sista uppdrag. Tre deltagare återstår.
Kom igen.
Hae-mins leende är borta.
Det är borta.
Det är nu de blir nervösa.
De måste vara så nervösa.
Nu när jag är bland de tre bästa vill jag vinna tävlingen.
Om jag åker ut nu blir jag så nedslagen.
Jag kommer att gå till final och vinna.
Jag är nära att vinna. Jag ska göra mitt bästa.
Jag är säker på att jag överlever.
Den tredje tävlingen i Physical 100:s sista uppdrag…
…är triangelloppet.
-Lopp. -"Loppet"?
I den här grenen, där man springer fram och tillbaka oavbrutet
är kardiovaskulär uthållighet avgörande.
När ni hör startsignalen
måste ni springa snabbt till nästa apex och sen återvända till er plats.
Om ni inte kan återvända innan nästa startsignal,
elimineras ni omedelbart och måste krossa er överkropp
och lämna arenan.
Jag tror Woo Jin-yong och Jung Hae-min har en fördel.
Jag tror han har en chans mot Hae-min.
Variabeln är att man måste återhämta sig efter korta sprinterlopp.
-Hae-min har en fördel. -Det har han.
Men Hae-min väger mycket, så att springa är inte bra för honom.
Tävlande, inta era startpositioner.
Se så nervös han ser ut.
Den tredje tävlingen i Physical: 100:s sista uppdrag börjar nu.
-Lycka till! -Lycka till.
Jag kan inte förlora även om jag vill.
Jag borde fokusera på att slå en person utan att titta på den andra.
Jag ska fortsätta med all min kraft och överleva till slutet.
ETAPP 1 (12 SEKUNDER) FÖRSTA OMGÅNGEN
De måste ringa i klockan också.
De måste fortsätta.
Jag tror Hae-min är i underläge.
Han är lång, så han måste luta sig mer.
ETAPP 1 (12 SEKUNDER) ANDRA OMGÅNGEN
Se hur han travar.
-De måste tänka på takten. -Det måste vara nervöst.
ETAPP 1 (12 SEKUNDER) TREDJE OMGÅNGEN
ETAPP 1 (12 SEKUNDER) FJÄRDE OMGÅNGEN
Woo Jin-yong har en rytm.
Ja, det hade han från början.
WOO JIN-YONG, PARK JIN-YONG, JUNG HAE-MIN
Tolv sekunder är kortare än jag trodde.
ETAPP 1 (12 SEKUNDER) ELFTE OMGÅNGEN
Tiosekundersintervaller.
-Tio sekunder redan? -Tio sekunder.
ETAPP 2 (10 SEKUNDER) 12:E OMGÅNGEN
Det måste vara lättare med mindre steg.
Men om det blir kortare kan det vara bättre för Hae-min.
Att vara tillbaka i tid är viktigare än att spara på krutet.
Ingen är andfådd än.
Woo Jin-yong är definitivt mest avslappnad.
Men han gjorde förra tävlingen två gånger.
Men för CrossFitters kan det hjälpa dem…
-De skulle värma upp. -De värmer upp.
Just nu andas han bra.
Han värmer bara upp.
Det är inte en gren som behöver en strategi.
Man fortsätter bara springa.
Jag tror Hae-min åker ut.
-Hae-min ser inte stabil ut. -Okej.
Jag hade ingen kunskap.
Jag räknade med mina ben
och min kardiovaskulära uthållighet.
Jag sprang mycket när jag var skidskytt.
Min kardiovaskulära uthållighet är också vältränad,
men det var dags att spara på krafterna.
Det går snabbare och snabbare. Det kommer att ta kål på dem.
ETAPP 2 (10 SEKUNDER) 26:E OMGÅNGEN
Åh, nej.
ETAPP 2 (10 SEKUNDER) 26:E OMGÅNGEN
-Va? -Woo Jin-yong missade nästan klockan.
Det kan också vara en variabel.
Jag missade klockan en gång.
Jag gick tillbaka för att ringa i den. Det kunde ha förstört min andning.
Men som tur var återhämtade jag mig.
Det skrämde mig.
Titta på hans lår.
Med så tunga lår måste det vara svårt att springa.
ETAPP 2 (10 SEKUNDER) 28:E OMGÅNGEN
Är inte Hae-min långsam?
Det verkar så.
-Byter till nio sekunder. -Nio sekunder.
ETAPP 3 (9 SEKUNDER) 29:E OMGÅNGEN
Han kanske tar det lugnt.
ETAPP 3 (9 SEKUNDER) 30:E OMGÅNGEN
-Han är långsammast nu. -Ja, han ligger efter.
Det handlar inte om vem som är först.
De tar det lugnt för att hinna tillbaka i tid.
Om de förkortade det med en sekund till, trodde jag att jag skulle nå min gräns.
Men jag försökte ignorera de andra två.
Jag försökte hålla min egen takt och tänka på andningen
och att behålla pokeransiktet tills nån gav upp.
ETAPP 3 (9 SEKUNDER) 37:E OMGÅNGEN
Park Jin-yong ringer i klockan på ett konstigt sätt.
-Han försöker springa så lite som möjligt. -Ja.
Jag ville inte visa min trötthet.
Jag ville springa ett steg mindre än de andra
för att spara energi och hålla ut längre.
Jag kände att startsignalen kom allt snabbare.
Jag trodde att en av de andra två skulle åka ut snart.
De tappar andan.
Byter till åtta sekunder.
-Åtta sekunder. -Åtta sekunder.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 49:E OMGÅNGEN
-Ingen tid att vila. -De måste springa direkt.
Det börjar bli tufft. Det är här det börjar.
Det bestäms snart. Hae-min, du måste skynda dig.
Nu börjar de igen.
-Hae-min ser trött ut, va? -Ja.
Han ser trött ut. Han måste fortsätta.
Lite tidigare, var Park Jin-yong också…
De ser lite trötta ut.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 53:E OMGÅNGEN
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 54:E OMGÅNGEN
Det ser bra ut för Woo Jin-yong.
-Han är mest stabil. -Ja.
Woo Jin-yong verkade inte trött, så jag trodde inte att jag kunde slå honom.
Så jag fokuserade på Hae-min.
Nu handlar det om Hae-min och Park Jin-yong, om vem som blir trött fortast.
De kör i samma tempo.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 56:E OMGÅNGEN
-Jin-yong är lite snabbare. -Hae-min är lite långsammare.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 57:E OMGÅNGEN
Det handlar om fart. Blixt.
Det tar nog slut efter tre omgångar.
Kan Hae-min inte springa fortare för att han är trött?
Det här är galet.
Alla vill ge upp
-men de undertrycker det. -Ja.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 61:A OMGÅNGEN
Ingen tid att vila. De måste springa direkt.
Det är viljornas kamp. Jin-yong ser också trött ut.
Det här är galet.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 63:E OMGÅNGEN
Jag intalade mig själv att jag inte var trött.
Fortsätt, Hae-min. Snälla.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 65:E OMGÅNGEN
Det är för tidigt.
Spring.
-Park Jin-yong är också trött. -Ja, det är han.
Hans överkropp lutar sig gradvis framåt.
När intervallerna blev kortare blev jag andfådd.
Det var så svårt. Jag var så trött i benen.
Det var första gången mina ben gav upp.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 68:E OMGÅNGEN
Hae-min måste fortsätta.
Han blev snabbare.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 69:E OMGÅNGEN
Jin-yong!
Woo Jin-yong har fortfarande tid att vila.
De hänger med rätt bra.
Jag hoppades att en av dem skulle ge upp snart.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 72:A OMGÅNGEN
-Jag tror inte Hae-min klarar det här. -Han hinner nog inte tillbaka i tid.
När jag såg Hae-mins fötter,
trodde jag att jag kunde slå honom.
Hae-mins steg var i linje med pipen,
så jag tänkte att jag måste hålla ut lite till.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 75:E OMGÅNGEN
Det är så nära.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 76:E OMGÅNGEN
Fortsätt!
Hae-min och Park Jin-yong är nära.
Han lutade sig mot benen med armarna.
Så jag tänkte: "Du måste vara trött."
"Jag är trött, men det är du också."
"Nu handlar det om mental styrka."
Hae-min är fantastisk.
Det är otroligt att han håller vikten.
Han väger 115 kg.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 80:E OMGÅNGEN
Park Jin-yongs huvud lutar åt ena sidan.
Han har sprungit så ett tag.
Ren viljestyrka.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 82:A OMGÅNGEN
Det står mellan de här två.
Dags för slutsignalen.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 83:E OMGÅNGEN
Om han blir långsammare kanske han inte klarar det.
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 84:E OMGÅNGEN
ETAPP 4 (8 SEKUNDER) 85:E OMGÅNGEN
Jin-yong.
Bra match.
Park Jin-yong är eliminerad.
-Han gjorde bra ifrån sig. -Verkligen.
Jung-myung hejade på honom.
Han känner för honom just nu.
Jag åker faktiskt rodel med Jin-yong,
och vi kan dela våra känslor och erfarenheter,
vilket gör det värdefullt och speciellt.
Jin-yong var så duktig.
Han gick igenom mycket.
-Han är i topp tre. -Han var duktig.
Ni är ett team, så därför känns det ännu mer.
Jag har aldrig kollapsat så här under träningen.
Mina ben har aldrig gett upp.
Jag gjorde mitt bästa.
Jag är glad att det var så jag åkte ut.
-Hae-min är fantastisk. -Någon är på marken efter varje match.
-Hur… -Jag vet.
Hur kan de vara så starka?
Den tredje tävlingen i Physical:100:s sista uppdrag är över.
Den tävlande som åker ut i tredje spelet är Park Jin-yong.
-Bra jobbat, Jin-yong! -Bra jobbat.
Du är fantastisk, Park Jin-yong.
För det första…
Det var svårt att komma så här långt.
Jag är glad att jag fick tävla mot så bra killar.
Det var kul.
Till sist…
Jag fyller 30 i år.
Jag ville visa att folk med tjocka magar klarar det.
Jag ville så gärna vinna.
Ska han gå ut så där?
-Tack. -Det var överraskande.
Det har varit bra.
Det var en härlig tid och jag lärde känna mig själv.
Det var en lycklig dröm.
Jag är glad att jag kom trea.
Folk vet hur hårt rodelåkare tränar
och hur bra vår fysik är.
Jag är så tacksam för det.
Den sista tävlingen i Physical: 100:s sista uppdrag börjar nu.
Fantastiskt.
Äntligen.
SISTA UPPDRAGET
Physical: 100.
Efter all hård konkurrens,
återstår bara två deltagare.
När jag var bland de två bästa ville jag vinna ännu mer.
Jag ville verkligen vinna.
Jag ska inte säga mycket. Jag ska bevisa det med min fysik.
Jag är säker.
Ett kontantpris på 300 miljoner won.
Physical: 100:s sista uppdrag för att utse vinnaren.
Det är dags för sista tävlingen som avgör vem som vinner.
TVÅMANNAMATCH
Den sista tävlingen i det sista uppdraget som avgör erat öde är…
Vad är det? Vad blir det?
Oändlig repdragning.
-Repdragning. -Fortsatt dragande?
-Eller? -Bara repdragning.
"Oändligt." Det tar inte slut.
Oändlig repdragning är en gren
där man drar i ett långt, tungt rep.
När ni hör startsignalen drar ni i repet tills det är löst.
Jag var i underläge.
Jag tänkte att Jung Hae-min var starkare.
Min styrka var min ihärdighet.
Jag tränade benen mycket, men knappt överkroppen.
Så jag var inte så säker.
Av de två deltagarna,
den som först tar tag i andra änden av repet vinner.
och vinnaren får förstöra
sin motståndares överkropp.
Det är så grymt.
Den som skyddar sin överkropp till slutet
blir Physical: 100:s sista kropp.
Det är spänt. Det är final.
Vem vinner?
Hae-min ser cool ut.
De drar från motsatt sida.
De står diagonalt.
-De måste se den andra personen dra. -Ja.
Det är så grymt.
Physical: 100:s sista uppdrag.
Den sista matchen som avgör
den siste som står kvar.
Det börjar nu.
-Ta det! -Kom igen!
-Lycka till! -Det är slut!
Lycka till!
Jag är så nervös.
Jag ska göra mitt bästa utan ånger eller misstag.
Hae-min och jag är de enda kvar,
och jag tar hem 300 miljoner won.
Det har börjat.
-Vad tusan? -Den ser tung ut.
-Titta på Hae-min. -Han är snabb.
-Hae-min är galen. -Han är så snabb.
Hae-min är jättesnabb.
Han är stark.
-Han är så snabb. Det är ett stort gap. -Det är stor skillnad.
Det ser tungt ut för Jin-yong.
Rullen väger också en del.
Titta.
-Repet är ganska tungt, så självklart… -Hae-min är galen.
Titta på Hae-min.
Hae-min har bra axelrörelser.
Det är galet.
Det var tungt,
men jag var stark i början.
När jag drog hårt och den fick fart,
kom det hela tiden.
Hae-min verkar ha en kontinuerlig spurt, och Jin-yong verkar ta det lugnt.
Det här är…
-Han är bra på det här. -Ja, han använder hela kroppen.
Jag vill känna det han känner.
Nu använder Jin-yong också sin kropp.
Det var inte lätt.
Jag tänkte: "Vi gör det bara."
"Det är svårt för honom också", och fortsatte dra.
Hae-min är fortfarande okej.
-Han är lite snabbare. -Han mår bra.
Han är som ett monster.
Det ser ut som cykelposen.
-Hae-min bara… -Han vilar inte.
Han bara fortsätter.
Han har saktat ner, inte stannat.
Jin-yong stannade en sekund. Han kan inte dra.
Så man borde inte vila.
Båda kämpar.
Du måste fortsätta!
Se så långt repet är.
-När tar det slut? -Det här är galet.
Det här är ett riktigt straff.
-Är det inte det värsta straffet? -Den här är svårast.
Och de kan inte se slutet än.
Hae-mins händer måste ge upp.
Repet verkade inte bli kortare
och mina armar domnade bort.
Han blev trött i händerna.
Åh, nej.
-Han föll med flit. -Ja, hans energi är slut.
Han använder kroppsvikten.
De måste fortsätta dra, så de måste ha slut på energi.
Vi hejar på dem. Kör.
-Woo Jin-yong! -Woo Jin-yong!
-Jung Hae-min!
-Det är mycket kvar. -Det är så mycket kvar.
Det måste vara jättetungt.
Så där ja. Ställ dig upp.
Hur långt är repet?
Båda är utmattade.
Kom igen.
Kom igen. Fortsätt.
Woo Jin-yong kör.
Men när Jin-yong kär, kör Hae-min också, utan undantag.
-Hae-min tittar och hänger med. -Han iakttar och rör sig.
"Vi kör hela vägen", tänkte jag när jag drog.
Jag drog så hårt jag kunde.
Se så mycket de har dragit.
Ser inte Hae-mins hög mycket större ut?
Ja, vid första anblicken.
Sluta inte.
-Titta på Hae-mins ansikte. -Titta på hans ansiktsuttryck, galet.
Du klarar det!
Kom igen.
Han har en otrolig viljestyrka.
Det tar aldrig slut.
De drog en hel del.
Vi vet inte hur mycket som finns på rullen.
Jin-yong är också fantastisk.
-Det är en reflex. -Eller hur?
Du har rätt.
Han kör bättre nu.
Han gör det med slutna ögon.
Det handlar om viljestyrka.
Jag tänkte låta kroppen ge upp.
Jag drog i trans.
-Han vilar inte. Han bara drar. -Han rör sig som en zombie.
Hae-min började använda hela sin kropp.
Vi hejar på dem högt nog så att de hör.
Ett, två, tre.
-Ni klarar det! -Ni klarar det!
-De kan höra oss. -De hörde.
Kom igen!
-Ni klarar det! -Ni klarar det!
Fortsätt!
-Nu kör vi, Hae-min! -Nu kör vi!
-Fortsätt! -Få det överstökat!
Kom igen!
-Det går bra för Jin-yong. -Det går bra.
Han drar också. Han vilar knappt.
Han ökar farten.
-Han blev snabbare. -Börjar han vänja sig?
-Kom igen! -Kom igen!
Jag är mer ihärdig än nån annan.
Armarna rör sig inte, så rör jag dem.
Även om jag inte har energi, tar jag tag och drar.
De kollar varandras högar.
De ligger lika.
Titta på Hae-mins ansikte.
Han är så utmattad.
Allvarligt.
Jag var andfådd och hade ont i benen,
men allt jag kunde tänka på var hur gärna jag ville vinna.
De har dragit mycket av repet.
-Ja, man ser det direkt. -Ja.
Jin-yong har kommit ikapp.
Allvarligt.
Hur många meter är det?
-Det här tar aldrig slut. -Precis.
Det är en Möbiusremsa.
De ligger lika.
De måste verkligen vilja ge upp.
Men 300 miljoner won står på spel.
De är fantastiska.
-Ja, verkligen. -Det måste vara utmattande.
Sluta inte. Kör.
Hae-min kan inte dra.
Deras underarmar måste ha gett upp nu.
Det är en viljornas kamp.
Repet måste vara så tungt.
Han är trött nu.
Jag klarar det.
Vem som helst kan vinna.
Hae-min är nästan där. Jag ser slutet.
Jin-yong är nästan där också.
De är nästan klara.
Finalen är brutal.
WOO JIN-YONG, JUNG HAE-MIN
-De nystar upp det sista lagret. -Ja.
-Det sista lagret. -Det är nästan borta.
WOO JIN-YONG
Båda är på sista lagret.
Det är väldigt jämnt.
Kom igen, du är nästan klar.
Det är helt jämnt.
Han kan inte vila.
Hae-min, kör!
Har inte Jin-yong dragit mer nu?
Han kanske vinner.
WOO JIN-YONG, JUNG HAE-MIN
Jag är nästan där. Vi håller ut lite till.
Jag trodde att jag borde dra mer för att ha en chans.
"Vi kör till slutet."
På riktigt?
Inte en chans.
PHYSICAL: 100
Inte en chans.
Han måste vara orolig.
Du klarar det.
Du är nästan där.
-Inte en chans. Galet. -Otroligt.
Bara lite till!
WOO JIN-YONG
-Det är klart. -Det är över.
Inte en chans. Det är galet.
Herregud.
Det var grymt.
Jag var nästan där.
Men mina armar rörde sig inte längre.
Det var som om de bara stannade. Jag kunde inte dra mer.
Det fanns inget jag kunde göra.
Jag ville använda min kroppsvikt,
men jag fick inget grepp om det.
Jag behövde bara ta ett steg till.
Det känns inte bra att jag inte kunde ta det steget.
Men jag gjorde mitt bästa.
Physical: 100, jakten på den mest perfekta fysiken.
Alla uppdrag är över.
Den sista deltagaren som klarade sig till slutet
med bara sin fysik är…
…Woo Jin-yong.
För det första…
vill jag prisa Herren.
Jag skulle också…
…vilja tacka…
…mina föräldrar…
…för deras kärlek och stöd i över 30 år.
Jag vill också tacka
alla de andra deltagarna
för att ni tävlade med mig
och för alla glada minnen.
Det var allt.
Du är fantastisk.
Överlevaren i sista spelet, Woo Jin-yong.
Förstör din motståndares torso.
Bra match.
Det är värre när nån annan har sönder den.
Hjärtat brister.
Jag blev så upprörd när den gick sönder.
Jag ville skydda den till slutet.
Det var sorgligt att se den gå sönder.
Den sista tävlande som åker ut i Physical: 100 är…
… Jung Hae-min!
För det första,
vill jag tacka mina föräldrar.
Jag har kommit så här långt
tack vare generna de gav mig.
Jag gjorde mitt bästa.
Jag är ledsen att jag inte vann.
Men jag accepterar resultatet
och jag vill applådera Jin-yong för att han vann.
Bra jobbat.
Jag ville så gärna vinna,
men jag fick träffa alla möjliga människor.
Jag fick uppleva saker som jag inte kunde nån annanstans.
Jag kommer aldrig att glömma det.
Jag hade så roligt.
Jag träffade folk som jag har sett upp till sen jag var ung,
och som idrottare
fick jag svettas, tävla och ha kul
i en tävling med människor
som det var en ära att vara med.
Och jag vann 300 miljoner won.
Jag hade jättekul här.
Det finns olika fysiker i den här världen.
Vårt sökande efter den perfekta fysiken…
…kommer att fortsätta.
Undertexter: Carita Koro