Downloaded From MoviesMod.org | Visit & Support
«ПОКАРАННЯ СІЗІФА»
ЗАЛИШИЛОСЯ 2 УЧАСНИКИ
Ось усе насправді й почнеться.
-Уперед! -Добре.
-Ну ж бо! -Ну ж бо!
-Добре. -Чудово.
-Добре, Йон Сун Піне. -Дихай.
Добре.
Дихай. Повільно.
Дідько.
-Він не менш утомлений. -Ти молодець.
-Ти зможеш. -Ти впораєшся, Хе Міне. Дихай.
Тримайся, Сун Піне. Ти зможеш.
Ти маєш дихати.
-Уперед! -Уперед!
Не зупиняйся!
Майже вийшло. Зосередься.
Доводиться йти з собою на компроміси.
Якоїсь миті я теж цього хотів.
Але першого разу я відігнав цю думку.
Заради тренера, завдяки якому я в цій грі.
Просто подумав, що маю постаратися з усіх сил,
щоб усі знали, що я зробив усе, що міг.
-Уперед, Сун Піне. -Сун Піне, не зупиняйся!
-Добре! -Уперед.
Лайся.
-Добре. -Не стримуйся, лайся.
Дихай, Сун Піне.
Камінь, який спершу здавався легким, почав здаватися важким.
Це виснажувало. Здавалося, от-от розірветься серце.
Дідько.
Далі просто боротьба характерів.
Ти зможеш!
-Ну ж бо. -Уперед. Так.
-Ну ж бо! -Ну ж бо!
-Добре. -Чудово.
-Ну ж бо! -Ну ж бо!
Дихай.
-Добре. -Є час. Віднови дихання.
-Ну ж бо. -Ти зможеш.
Ти маєш дихати, Сун Піне.
-Хе Міне, дихай. -Уперед, Хе Міне!
-Ти зумієш! -Сун Піне, ти молодець.
-Дихай. -Майже вийшло. Зосередься.
-Ти зможеш. Дихай. -Він так само втомився.
Не здавайся.
Ну ж бо.
Ще десять секунд.
-Дихай. -Десять секунд. Дихай.
-Ось так. -Дихай.
-Залишилося п'ять секунд. -Усе гаразд.
Коли я відчув, що мені непереливки,
я побачив, що Сун Пін утомився.
Тому я подумав: «Майже все. Протримаюся.
Зараз не можна здаватися».
Ти зможеш. Уперед.
-Ну ж бо. -Добре виходить. Уперед!
-Ну ж бо! -Ось так!
-Уперед! -Штовхай!
-Не зупиняйся, штовхай! -Не спиняйся.
-Штовхай! -Йон Сун Піне!
-Штовхай, Залізна людино! -Ти зможеш!
-Йон Сун Піне! -Ще є час.
-Уперед! -Штовхай!
-Уперед! -Уперед!
-Добре. -Ти зможеш.
-Ще маєш час. -Не здавайся.
-Ну ж бо, Сун Піне. -Рухайся.
-Дихай. -Відпочинеш унизу.
-Тридцять секунд. -Так, Сун Піне.
-О ні. -Дихай.
-Тримайся! -Не зупиняйся.
Дідько.
-Продовжуй! -Уперед!
-Продовжуй! -Ось так!
-Уперед! Супернику не легше. -Ну ж бо, Сун Піне!
-Уперед! -Ну ж бо.
Хе Мін штовхає так само швидко, як і на початку.
-Уперед! -Він теж утомлений, Хе Міне!
Хе Міне, дихай.
-Уперед! -Добре виходить!
Він теж утомився.
Уперед!
Ти зможеш, штовхай!
Ти зможеш.
-Уперед! -Штовхай!
-Добре. -Обережно.
-Уперед. -Штовхай.
-І той втомлений. -Ще відпочинеш.
-Сун Піне, уперед! -Уперед!
-Продовжуй. Штовхай. -Продовжуй.
-Сун Піне, треба штовхати! -Штовхай.
-Ти олімпійський чемпіон! -Зіштовхни кулю.
Дихай дорогою додолу.
-Уперед. -І той втомлений.
Так само втомився.
-Десять секунд. -О ні.
-Сун Піне, десять. -Давай.
Ну ж бо, Сун Піне.
-Доштовхай. -Це останній.
Ну ж бо.
Уперед!
-Ну ж бо! -Продовжуй.
-Зроби це востаннє. -Уперед!
-Ще тільки раз. -Ну ж бо!
-Саме так! -Ти зможеш!
-Добре! -Ось так. Молодець!
-Добре! -Добре!
-Ще трохи. -Добре.
-Знов піднявся! -Дідько!
-Ні! -Уставай!
-Уставай!
-Ти нагорі! -Дідько!
-Ні! -Уставай!
-Тримайся! -Уставай!
Сун Піне, ну ж бо!
-Уставай! -Уперед!
-Уставай! -Ще є час.
-Уставай! -Ну ж бо!
Уставай!
Час покарання!
-Ще є час. -Ти зможеш.
-Ти маєш устати. -Уставай, Сун Піне.
Дідько.
До біса цю кляту гру.
«ПОКАРАННЯ СІЗІФА» ЙОН СУН ПІН ВИБУВ
Виснажувало до біса.
Я подумав: «Ось і кінець».
-Уперед! -Молодець!
Він теж утомився.
-Ну ж бо. -Ти зможеш, штовхай!
Уставай!
Годі відпочивати!
Я витратив абсолютно всі сили.
Молодець.
Ось так.
-Ти найкращий. -Чудово.
-Чудово впорався. -Молодець.
-Так. Ти Чон Хе Мін! -Він неймовірний!
«Покарання Сізіфа» завершено.
У «Покаранні Сізіфа» вижив…
Чон Хе Мін.
Добре!
Дякую.
Ну ж бо.
-Тобі було легко, так? -Іди сюди.
Ні, було важко.
Я б тобі поплескав, та не можу підняти кляті руки.
Молодець.
Усю гру я думав: «Я можу виграти? Я хочу здатися».
І тепер, коли виграв, дещо спантеличений.
І я вважаю, що мої інтенсивні тренування з кардіоваскулярної витривалості
відіграли значну роль у перемозі.
Цього року мені виповнилося 48.
Хотів показати всім чоловікам середнього віку,
що можу змагатися на рівних
з молодшими атлетами й перемагати.
Тому я й прийшов сюди.
Я хотів перемогти.
Я достобіса хотів перемогти.
Але я вважаю, що увійти до двадцятки найкращих із сотні
має надихнути чоловіків середнього віку, які дивляться це шоу,
відчути надію чи сміливість.
Дякую «Найкращій формі: Зіткненню сотні»
за надану можливість.
Чоловіки середнього віку здатні на все.
У нас ще є сили.
Ось і все.
Мені 40 років.
Це була така честь змагатися з присутніми 20 людьми.
Я не хочу казати, що програв.
Я вклав усі сили.
Думаю, у цьому сенсі я виграв.
Було чудово!
Було чудово.
Я вибув, бо був слабший.
Я досі слабкий.
І я дуже щасливий, що не отримав серйозну травму.
Я розважився з усіма.
«НАЙКРАЩА ФОРМА: ЗІТКНЕННЯ СОТНІ» П'ЯТІРКА НАЙКРАЩИХ
«НАЙКРАЩА ФОРМА: ЗІТКНЕННЯ СОТНІ» П'ЯТЬ УЧАСНИКІВ
НАЙКРАЩА ФОРМА: ЗІТКНЕННЯ СОТНІ
ЕПІЗОД 9
-Це справді… -Шалено.
Шалено.
-Що це? -Він величезний.
Здавалося, наче це остання вечеря.
Ніколи не бачив такого великого лобстера. Гігант.
Я такого в житті не бачив.
Усе було понад міру,
там була їжа, яку не щодня побачиш.
Я був на сьомому небі від щастя.
Виглядає дуже смачно.
У мене слинки течуть. Нічого не можу вдіяти.
Налити трохи?
Я вип'ю келих.
Так, саме так.
Проголосімо тост.
Скажи, Чін Хьоне.
-Так і знав. -Ти найстарший.
По-перше, хочу привітати
кожного з вас із входженням до п'ятірки найкращих,
і розважмося сьогодні.
-Так. -Пиймо.
-Вітаю. -Покажімо всім.
Справді неймовірно смачно.
Смакота.
Неймовірно.
Незрівнянно.
У нього власна вечірка.
Не знаю, що робитимемо, але треба їсти, поки можемо.
-Чін Хьоне, поїж іще. -Мені тут вистачить.
Лячно виглядає.
А можеш так тримати й кусати?
Нині маєте бути обережні.
Думаю, я буду переповнений енергією.
Тож, певно, ви всі з якоїсь причини прийшли на це шоу.
Кажи перший, Мін Чолю. Чому ти тут?
Я доволі пізно прийшов у спорт.
-Скільки тобі було? -Зайнявся льодолазінням у 29.
Доволі пізно.
-Зовсім нещодавно. -Нещодавно.
Я хотів показати людям, у якому спорті змагаюся,
і яку роботу роблю.
-Я працюю рятувальником у горах. -О, так.
Коли погода погана, гелікоптери не можуть злетіти.
Ми піднімаємося й спускаємося горами, несучи людей на спині.
-Треба бути сильним. -Так.
-Щоб рятувати людей? -Так.
Круто.
-Практичні м'язи. -Так, практичні м'язи.
Я хотів пропіарити рятувальників у горах,
а також льодолазіння, бо воно не дуже популярне.
-І я не чув. -Так.
Я прийшов на шоу популяризувати маловідомі речі.
Ти так далеко зайшов,
-тому я думаю, що тобі вдалося. -Тепер увесь світ знає.
А ти, Хе Міне?
Я зайнявся спортом
-близько 18 років тому… -Лише велоспортом?
Так, я займаюся велоспортом
уже 18 років, професійно вже п'ять.
І люди мало знають про велоспорт,
а в нас змагання майже щотижня.
Тому я прийшов на шоу популяризувати його.
Так, я дізнався про велоспорт завдяки тобі.
-Раніше не чув. -Не лише ти.
-Я теж. -Велоспортсмени — страшні люди.
-Тіло нижче пояса. -Неймовірне.
У мене гарні гени від батьків.
-Мій батько теж займався велоспортом. -Він теж.
Я вже друге покоління.
Я почав дуже рано, у молодшій школі.
Ти про санний спорт?
Ні, у молодшій я займався гірськолижним спортом.
У середній школі перейшов на біатлон.
У старшій школі почав займатися санним спортом, так і займаюся,
а після Олімпійських ігор у Пекіні дещо втратив мотивацію.
Атлети завжди мають жити змаганнями.
-Так. -Треба їх переживати.
Пам'ятають лише хороших атлетів, і виживають лише сильніші.
Чесно кажучи, якщо тебе як спортсмена не визнають, це…
Так.
-Я мало про це знав. -…засмучує.
Я подумав, якщо буду знаменитішим, то краще його популяризую,
і тоді нинішнім і майбутнім саночникам буде легше.
Тому я й прийшов.
-Я такий самий, як він. -Так, Чін Йон теж.
Я змагаюся в сноубордингу в дисципліні під назвою крос.
-Так. -Це перегони зі стрибками,
а ще поворотами.
Я перший член національної збірної Кореї з цього виду спорту.
Але я не пройшов на Олімпійські ігри.
Це просто так важко.
Але Чін Йон зумів виступити на Олімпійських іграх.
За рік до Олімпійських ігор у Пхьончхані
влада вирішила підтримувати тільки багатообіцяючі види спорту,
тому зараз шансів узагалі немає.
Зараз молодші атлети відчайдушно тренуються,
і, сподіваюся, їх добре підтримуватимуть,
і що люди ними зацікавляться.
-Це моя історія. -Так, можеш зробити це для них.
Сноубордингом хоч можна займатися на дозвіллі.
На санний спорт кажуть:
-«Хіба це не просто лежати і їхати?» -Це дещо образливо.
У тебе хоч є глядачі. У нас їх немає.
-Непопулярні види спорту всі такі. -Так.
-Як ти тут опинився? -Тут?
«Опинився»?
Я тут, бо…
У середній школі я був найменшим серед друзів.
Я був найнижчим і важив…
-Мав друзів-велетнів. -Ні.
-Мабуть, я був… -Зо 190 см?
Я був трохи вищий за 140 см. Я був найменшим у групі.
А друзі багато тренувалися.
Тому я почав ходити з ними до спортзалу й тренуватися.
Я роблю це вже понад 20 років.
Ось що я думав, коли тренувався.
Я завжди думав, що досягну розквіту сил років у 50.
Тепер мені за 40, і я вважаю, що я в непоганій формі.
-Я можу стати сильнішим. -Є ще куди рости.
Я думаю, що можу стати сильнішим як людина.
Тому я й беру участь.
Тому я справді щасливий.
І для мене честь, що я з вами у п'ятірці найкращих.
У нас залишилася ще одна гра.
Це справді кінець. Сподіваюся, ви віддасте всі сили.
-Звісно. -Постараймося.
Зробімо цю останню гру
найкращою, щоб найбільше запам'яталася.
-Щиро сподіваюся, що буде весело. -Так.
Зробімо її чудовою. Щоб не шкодувати.
Це найкраще, що можна зробити.
Нарешті довгоочікуваний…
Довгоочікуваний…
…день останньої гри.
Виживімо.
А якщо я виграю?
Я представляю саночників, тож не можу програти.
Думав, що маю виграти за будь-яку ціну.
У мене практичні м'язи.
Коли йдеться про силу,
я практично непереможний, тож хоч яка буде гра,
я їх переможу завдяки силі.
Я вірю у своє тіло.
ЧО ЧІН ХЬОН ПРОДАВЕЦЬ АВТО
Я представляю 550 велоспортсменів.
Я збережу найкращі форму й зосередженість,
щоб вижити в грі й перемогти.
Я вижив у чотирьох квестах, і щоразу я пишався собою.
Сьогодні я покажу людям міць моєї статури,
яку сформував завдяки рятувальним роботам.
Моє тіло розвинене в усіх аспектах,
тож хоч який чекає квест,
я впевнений у собі.
Моя єдина мета — перемогти у «Найкращій формі: Зіткненні сотні».
ОСТАННІЙ КВЕСТ
П'ЯТІРКА НАЙКРАЩИХ
ШВИДКІСТЬ
РІВНОВАГА
СИЛА ВОЛІ
СИЛА
ВИТРИВАЛІСТЬ
До біса круто.
Тут око на підлозі.
-У мене мороз по шкірі. Не може бути. -Це око?
Ця гра інакша.
Певно, хвилюються.
«Найкраща форма: Зіткнення сотні» створена для пошуку досконалої фізичної форми
незалежно від статі, віку чи раси.
Тепер, щоб завершити цей пошук,
залишився лише останній квест.
Останній квест, у якому ви братимете участь,
складається з чотирьох ігор.
Сьогодні все буде жорстоко.
Навіть не знаю. Гадаю, буде дуже важко.
Що ми робитимемо? Які ігри на нас чекають?
Це стане битвою на витривалість. Треба спершу поберегтися.
Треба зробити все можливе, щоб протриматися до кінця.
-Чотири? -Чотири?
От дідько.
Вони вибуватимуть по одному.
Буде дуже важко.
П'ятеро учасників почнуть у кутах п'ятикутника
і змагатимуться, поки він не стане точкою.
Остання форма, що виживе в усіх іграх,
стане результатом нашого пошуку досконалої фізичної форми.
Скоро ми дізнаємося переможця «Найкращої форми: Зіткнення сотні».
Останній квест починається.
Круто.
Перше змагання дуже важливе.
Важливий їх порядок.
Навіть якщо вправний у змаганні, яке буде потім,
-якщо рано вибудеш… -Тоді це марно.
Я так не вважаю.
Матимеш кращі шанси, якщо слабший у перших раундах.
А якщо такий слабкий, що програєш?
-Так. -Буде прикро.
-Просто намагатимуться не бути останніми. -Так.
Вони дуже відрізняються
-у своїх сильних сторонах. -Так.
Там є сильний чоловік.
-Вони всі різні. -Так.
Різні сильні сторони.
Це фінал. Хіба не тестуватимуть загальні здібності?
Раніше ігри були зосереджені на силі, спритності й витривалості.
-Тепер їх усі поєднають. -Їх поєднають.
Зараз почнеться перша гра фінального квесту.
Я хвилююся.
Вони готуються.
Що це в них на спинах?
Треба побігти нагору й чогось торкнутися?
-Щось загальне. -Вони пов'язані?
-Шиї… -Знаю!
-Вони тягнутимуть одне одного. -Перетягування.
Не може бути.
-Дідько! -Шалено.
Дивися.
У тебе мороз по шкірі.
Перша гра «Найкращої форми» — перетягування між п'ятьма учасниками.
Перетягування між п'ятьма.
Шалено. Я б одразу вибула.
Оголошую правила.
Ви змагатиметеся, прив'язані до одної мотузки.
Основне тут — сила м'язів, адже це випробування сили.
Ви маєте дістати ключ, що перед вами…
і відімкнути замок, щоб вижити.
Це вам не просто торкнутися. Треба відімкнути замки.
Тож учасник, який не відімкне свого замка,
негайно вибуде.
Він муситиме знищити свій торс і піти звідси.
-Шалено. -Не може бути.
Не думаю, що я тут найслабший, якщо йдеться про силу.
Я подумав, що в цій грі зможу вижити.
Я подумав, що можу виграти.
Я маю найменше тіло,
але моя мета — стати першим.
Я мав перемогти лише одну людину, тому подумав, що маю шанс.
Я був упевнений у собі.
Зробімо це.
-Щасти. -Нумо.
Зробімо це!
-Щасти. -Щасти.
Щасти.
Має бути весело.
Чому я хвилююся?
Починається перша гра фінального квесту «Найкращої форми: Зіткнення сотні».
-Щасти. -Нумо.
Щасти.
Почалося!
-Він узяв. -Він узяв.
-Хе Мін швидкий. -Одразу взяв?
-Так. Узяв. -Хе Мін узяв?
Вони відмикають замки і не можуть рухатися.
Я добре тягну, тому схопив мотузку
і дуже сильно потягнув до себе.
ЧОН ХЕ МІН ВИЖИВ
-У Хе Міна одразу вийшло. -Зняв.
-Шалено. -Це Хе Мін?
Я вижив.
Коли я вижив, то подумав:
«Тепер у мене не чотири, а три суперники».
Я розслабився й відчував полегшення.
-Чін Хьон теж відімкнув свій. -Так? Так і знав!
ЧО ЧІН ХЬОН ВИЖИВ
Так довго відмикав.
Я думав: «Вийшло. Пішло, як очікував».
Але я вижив другим. І був не надто цим задоволений.
Але вижити — чудове відчуття.
-Тому він для мене найкращий. -Чін Йоне!
Пак Чін Йон схопив його.
Не може бути!
ПАК ЧІН ЙОН ВИЖИВ
Пак Чін Йон дивовижний.
Я дуже радий.
Чесно кажучи, коли почалася гра,
я хвилювався і не був упевнений в собі.
Але я радий, що вижив, і що зможу змагатися далі.
Оскільки ми змагалися на силу,
решта ігор будуть сприятливіші для мене.
Я не програю.
-Їх залишилося двоє. -Лишилося двоє.
-Тримайтеся! -Уперед!
Ну ж бо!
-Його поза… -Невиграшна.
Так, Мін Чоля.
Чін Йон у виграшній позі.
-Дістав. -Справді дістав?
-Чін Йон його дістав. -Дістав?
Ну ж бо, ти зможеш.
Він ще не взяв свій.
«Якщо помилюся, це кінець.
Хоч що буде з ногами, я маю вибратися першим».
Якщо Мін Чоль розслабиться,
-просунеться вперед. -Так.
Якщо він дотягнеться й звільниться першим, це кінець.
-Узяв? -Узяв.
-Хто?
Ну ж бо. Хто переможець?
-Мін Чоль? -Хто виграв?
-Хто переміг? -Мін Чоль?
-Що там сталося? -Вони зробили це одночасно.
У ЧІН ЙОН ВИЖИВ КІМ МІН ЧОЛЬ ВИБУВ
-До наступного раунду пройшов Чін Йон? -Я думав, одночасно.
-Я теж. -Та Чін Йон був трохи швидший.
-Трохи швидший. -Трохи.
-Певно, почувається кепсько. -Він молодець. Мені його шкода.
Трохи…
Дуже не пощастило. Просто не пощастило.
В останню мить не повертався ключ.
Ледь через це не програв.
Ми звільнилися майже одночасно, тому гра була ще більш хвилююча.
Як і в мене в цій грі,
у решти трьох учасників будуть проблеми.
Я був такий засмучений, так шкодував.
Це була суміш такої купи емоцій.
Почувався гірше, ніж коли програв змагання з льодолазіння.
Завершена перша гра фінального квесту «Найкращої форми: Зіткнення сотні».
У першій грі вибув учасник Кім Мін Чоль.
-Молодець, Мін Чолю. -Ти чудовий.
Ти чудовий, Мін Чолю.
Певно, він так засмутився.
-Певно, він так засмутився. -Шкода.
Гарна гра. Ти добре впорався.
Мін Чоль вибув, а він був у мене в команді.
Ми зблизилися, і я засмутився.
Ти молодець.
Це була гра не для Мін Чоля.
Тому я подумав, що він буде в невиграшному становищі, так і вийшло.
І через це мені було його шкода.
Але він дійшов аж сюди, і саме це важливо.
Молодець, Мін Чолю.
Я дуже засмучений.
А вам чотирьом я бажаю постаратися, але не травмуватися.
Було чудово.
-Молодець. -Чудово.
Гарно впорався.
Певно, неприємно.
Так.
-Мені його шкода. -Мені теж.
Хіба ти йому зараз щиро не співчуваєш?
Кім Мін Чолю, розбийте свій торс і залиште арену.
Розбийте свій торс і залиште арену.
-Жорстоко. -Так жорстоко.
-Жах. -Одразу?
-Ось так? -Просто зараз розбити?
Від цього має полегшати.
По участі у «Найкращій формі: Зіткненні сотні»
я хочу подякувати батькам за цю статуру.
Коли я повернуся до повсякденного життя, думаю, старанніше тренуватимуся.
Як льодолаз, я вважав, що маю гарну статуру,
але зустріч із різноманітними атлетами змусила мене усвідомити,
що я багато в чому недосконалий.
Для мене «Найкраща форма: Зіткнення сотні» стала одкровенням.
-Накрили емоції від побаченого. -Знаю.
Не думаю, що відчуття приємне.
Зараз почнеться друга гра.
-Одразу? -Одразу?
-Що? -Яка буде гра?
Що вони цього разу робитимуть?
Думаю, цього разу випробують швидкість.
-Швидкість. -Швидкість?
Хто найшвидший.
Я якось говорив із Чін Хьоном,
він сказав, що здасться, якщо доведеться висіти.
Якщо їм доведеться висіти…
Що це буде за гра?
Скажи? І мені цікаво.
Ніяк не вгадаю.
ГРА ДЛЯ ЧОТИРЬОХ
Починається друга гра фінального квесту…
«Найкращої форми: Зіткнення сотні».
Почнімо! Зробімо це!
-Уперед. -Уперед.
То що за гра?
-Я хвилююся. -Я так хвилююся.
Фінал «Найкращої форми: Зіткнення сотні».
Наразі учасниками залишаються
У Чін Йон,
Чон Хе Мін,
Чо Чін Хьон
і Пак Чін Йон.
Залишилося лише четверо.
-Четверо. -Четверо найкращих.
Друга гра фінального квесту «Найкращої форми: Зіткнення сотні»…
перевертання квадратів.
Перевертання квадратів.
-Шалено. -Не може бути.
Перевертання.
Перевертання квадратів.
Учасники мають швидко перевертати пласкі дошки, що на підлозі.
Потрібні швидкість і спритність.
Я в жодному разі не стану тут останнім.
Я найбільше впевнений у своїх швидкій реакції та спритності.
Я й тут виживу.
Я зможу гарно виступити? Доведеться обрати агресивний підхід.
Думаю, тут потрібні швидкість, витривалість і кмітливість.
Не знаю щодо цієї. Думаю, буде важко.
Не знаю, як піде гра.
Треба бути стратегом.
-Думаю, Чін Йон добре впорається. -Так, я теж так уважаю.
Перевертання квадратів…
це гра двох команд по дві особи.
-Двох команд по дві особи? -Двох команд?
То й тут є командна гра?
Коли я почув, що це командна гра, то не знав, чого очікувати.
Я чесно не думав, що буде ще одна командна гра.
Я розгубився.
Учасники п'ять хвилин перевертатимуть чорно-білі квадрати.
Обидва учасники команди, чийого кольору буде більше, виживуть,
а двоє учасників команди, яка програє, зійдуться у двобої в другій грі,
щоб визначити, хто вибуде.
Я подумав, якщо не виграю в першій грі, найімовірніше, вибуду.
Потрібен гарний партнер.
Навіть якщо отримаю слабкого партнера, коли дійде до двобою,
я майже точно не програю.
Учасників команд визначить перший, хто вижив
у перетягуванні, Чон Хе Мін.
Оберіть людину, з якою хочете об'єднатися в команду.
Я хочу об'єднатися в команду з…
Було так важко.
Я ретельно подумав,
коли обирав, із ким хочу бути в команді.
Якщо Хе Мін хоче отримати кращий шанс вижити, обере мене.
Я знав, що Хе Мін мене не обере.
Це була не моя гра, і він це знав.
Я дещо сподівався, що він обере мене.
Думаю, Хе Мін обере У Чін Йона.
-Справді? -Так, думаю, що так.
Ні, Хе Мін вірний, тому може обрати Чін Хьона.
-Вони були в одній команді. -Так.
Я мав об'єднатися з кимось витривалим
і з гарним розумінням гри.
Я хочу об'єднати зусилля з У Чін Йоном.
Я дещо розчаровано подивився на Хе Міна.
Чекайте, я ще раз оберу.
Хочу об'єднати зусилля з Пак Чін Йоном.
Тобто Пак Чін Йоном?
Хочу об'єднатися з Пак Чін Йоном.
Він із мене знущається?
Чон Хе Мін об'єднався з Пак Чін Йоном.
Відповідно, Чо Чін Хьон й У Чін Йон теж об'єднаються в команду.
Подивися туди.
Треба йти за скупченнями, як ось це.
Слід рухатися за годинниковою стрілкою й перевертати їх.
Треба одразу перехопити ініціативу,
щоб потім було легше.
Час обмежений, але п'ять хвилин — це чимало.
-Так? -Так, доволі довго.
Я вже вигадав план.
Нам із Хе Міном не можна ставати одне в одного на дорозі.
І якщо ми лідируватимемо, оберемо кожний по учаснику
і ходитимемо за ними, перевертаючи ті квадрати, які вони щойно перевернули.
Як тобі таке?
Думаю, тут головне — витривалість.
Просто треба швидко перевертати їх, хутко.
Працюватимемо без стратегії?
-Просто перевертаймо. -Гаразд.
Думаю, це єдиний спосіб.
Я не вважав, що нам потрібна стратегія.
Думав, що головне — витривалість.
Але головною проблемою було те, як швидко я втомлюся.
Гра триває п'ять хвилин, слід перевертати, наче від цього залежить моє життя.
Маємо виграти в першому раунді.
Я мушу вижити.
Треба перемогти лише одну людину.
Із цієї миті гратиму на повну силу.
Я не програю.
Починається друга гра фінального квесту «Найкращої форми: Зіткнення сотні».
Спокійно.
Почали.
-Гра без фаворитів. -Так.
У команд дуже подібний стиль.
Я в азарті.
Я витривалий, тож спершу це було можливо.
Тому я подумав, що треба просто швидко їх перевертати.
-Чін Хьон управний. -Надзвичайно швидкий.
Спокійно.
-Він стабільніший, ніж я очікував. -Він швидкий.
-Але чи витримає він так п'ять хвилин? -Це ж п'ять хвилин.
Так.
Здається, білих більше.
-Схоже, білих більше. -Так, поки що.
На початку все було надто гарячково, щоб зрозуміти ситуацію,
але коли я побачив, що друга команда перевернула більше квадратів, подумав:
«У цій грі немає фаворитів».
Здавалося, друга команда перевернула більше.
Я думав, певно, кількість близька,
але хвилювався.
Було важко.
Шалено.
Певно, дуже важко.
-Хто повзає? Чін Йон? -Так. У Чін Йон.
У Чін Йон швидкий.
Він добре дає раду на чотирьох.
Я їх дуже швидко перевертав.
Я їх перевертав із думкою, що швидше в мене просто не вийде.
Але Хе Мін наступав на дошки,
тому я не міг їх перевернути.
Я дещо розлютився.
Дуже добре.
Майже вийшло.
Квапмося, як на пожежу.
Я просто робив це по-своєму.
Гра вирівнюється.
Схоже, білі й чорні весь час міняються.
-Бачу більше білих. -Зараз більше білих.
Скільки вже йде гра?
Дідько.
Я весь час стояв, зігнувшись,
як фермер, що працює на полі.
Почали боліти сідниці, і це так виснажувало.
Я почав задихатися від виснаження.
Мені перехопило подих.
О ні. Чуєте, яка в нього задишка.
Певно, утомився.
-Так. Це ж цілі п'ять хвилин. -Так.
Я слухав дихання Чін Хьона.
Я чекав, коли він виснажиться. У цьому полягала друга частина плану.
Я ходитиму за одною людиною і перевертатиму назад ті ж дошки.
Байдуже, що я старший. Вони встромлять мені ножа в спину.
-Чін Хьон дуже вповільнився. -Так.
Тепер чорних квадратів більше.
Лишилася одна хвилина.
-Одна хвилина. -Хвилина. Продовжуйте!
Лишилася одна хвилина.
Не знаю, як усе обернеться.
Одна хвилина, Хе Міне!
Лише одна хвилина!
Гаразд. Продовжуй!
-О ні. -Гра вирівнюється.
-Ні, бачу більше білих. -Але в кутках усі чорні.
Маєш рацію.
-Перевертає назад. -Ніздря в ніздрю.
Хе Міне.
-Чудово. -Гарна робота.
Гарна робота, Чін Йоне.
-Кінець. -Є різниця.
Певно, вони виснажені.
-Треба знову це робити? -У двобої.
-Так. -Знову?
О ні.
Я виснажений.
Застосовував м'язи, які не застосовую,
тому ноги сіпалися.
Я подумав, що програю, якщо ми програли перший раунд,
тому дуже хвилювався.
Дідько, це просто не моя гра.
Загорівся дух суперництва, вихований за моїх часів як атлета.
Я щиро хотів перемогти.
Я мушу вижити, тож не маю наміру програти.
Зараз буде оголошено результати перевертання квадратів.
-Різниця в один-два. Три чи чотири? -Думаю, виграли чорні.
-Може, й ні. -Тут бачу більше білих.
Так? Не знаю, порівну?
Хто переміг?
ЧОН ХЕ МІН, ПАК ЧІН ЙОН ЧО ЧІН ХЬОН, У ЧІН ЙОН
Чон Хе Мін і Пак Чін Йон — 37.
Чо Чін Хьон й У Чін Йон.
Двадцять дев'ять.
Чон Хе Мін і Пак Чін Йон виживуть.
Ти найкращий, Хе Міне.
Дивовижне відчуття.
Тепер я за крок від мети.
Я дуже близький до перемоги. Намагатимуся з усіх сил.
Чесно, я раніше не розумів,
але, здається, я дуже хочу виграти.
Думаю, можу навіть виграти в змаганні, якщо трохи завзятіше старатимуся.
Це не для мене.
Хотілося, щоб це був сон. Я їх тричі порахував.
Але ми програли.
Чесно кажучи, ми програли через мене.
Треба було трохи більше старатися.
Треба було перевернути ще хоч кілька.
Чо Чін Хьон й У Чін Йон, які програли в командному змаганні,
зійдуться в двобої, щоб визначити, хто виживе, а кого виключать.
-Щасти. -Щасти.
Обмеження в часі — три хвилини.
Три хвилини.
Чудово.
Мені шкода Чін Хьона, але я намагатимуся вижити з усіх сил.
Дідько.
Це було виснажливо.
Я подумав: «Не можна здаватися до кінця. Чому я вважаю, що програю?
Треба постаратися з усіх сил, щоб не шкодувати, коли все скінчиться».
До перемоги.
Зараз почнеться індивідуальний раунд перевертання квадратів.
У ЧІН ЙОН ПРОТИ ЧО ЧІН ХЬОНА
-Щасти. -Щасти.
Почнімо.
Ти зможеш, Чін Хьоне.
Ти зумієш!
Ні, не так рано.
Мені від початку було непереливки.
Мені було важко навіть просто залишатися зігнутим.
Ти зумієш.
-Три хвилини — не так довго. -Час летить.
Він пролетить.
Із такою швидкістю він не впорається.
У двобої У Чін Йон найшвидший.
Так, він дуже швидкий.
Просто дивився вперед і робив усе можливе, тому, думаю, був значно швидший за нього.
Дідько.
«Ще один, ще лише один».
Я хотів перевернути більше, але наприкінці тіло просто не рухалося, як я хотів.
Тому я впустив кілька, а кілька не зміг перевернути.
Коли це сталося, я почав здавати.
Ти зможеш!
-Майже все. -Зосередься.
-Тепер різниця завелика. -Тепер очевидно.
Дідько.
У двобої потрібна витривалість,
тому здавалося, Чін Хьон у програшному становищі.
І як я й думав, йому було дуже важко.
Ще лише трохи!
На середині раунду
стало аж боляче дивитися, як Чін Йону важко.
Я чув його дихання зі свого місця.
Від його вигляду краялося серце.
-О ні. -Послухайте, як задихається.
Ця гра надто жорстока.
Знаю.
-Боже. -Завершіть уже.
Лишенько…
Я справді не хотів цього робити.
Я знав, що програю, і хотів здатися.
Але коли це потім дивитимуться мої син і дружина,
я хотів, щоб вони побачили, що я вистояв до кінця.
Тому я не здавався й продовжував.
-Гарна гра. -Гарна гра.
Було важко.
Вони обидва втомлені.
Гаразд, чудово.
Він добре впорався.
Серце крається.
Ти молодець, Чін Хьоне.
Я це зробив.
Фінальний квест «Найкращої форми: Зіткнення сотні».
Ось результати індивідуальної гри, за якими буде визначено, хто вибуде.
Чо Чін Хьон — 18.
У Чін Йон — 48.
Чо Чін Хьон вибув.
Я намагався з усіх сил.
Гаразд. Вітаю, У Чін Йоне.
-Молодець. -Чудово. Вітаю.
Молодець.
Я був задоволений, але мені було й шкода Чін Хьона.
Однаково,
оскільки я потрапив у трійку найкращих, я виграю.
Я ні про що не шкодую.
Це так…
Я чудово грав із молодшими за себе, і я не здався.
Саме це важливо.
Він дивовижний.
Ви троє.
Хоч хто виграє, не здавайтеся до кінця
й покажіть нам щось дивовижне.
Гарна гра.
-Ти дивовижний! -Ти дивовижний!
Боже, я знесилений.
Хочу вдарити по животу.
Участь у «Найкращій формі: Зіткненні сотні» була наче новий початок.
Новий виклик.
Я робив усе, що було мені під силу, у кожній грі,
наче на кону було життя.
Тому я задоволений, хоч і вибув.
Я чудово розважився. Чесно.
Фінальний квест «Найкращої форми: Зіткнення сотні». Лишилося троє учасників.
Почнімо.
Посмішка Хе Міна зникла.
Зникла.
Зараз їх почне діставати напруга.
Певно, вони так хвилюються.
Тепер, коли я ввійшов до трійки, моя мета — перемогти в змаганні.
Якщо я зараз вибуду, буду страшенно пригнічений.
Я виживу до кінця, щоб опинитися в двійці, а потім — щоб виграти.
Я дуже близький до перемоги. Я зроблю все можливе.
Я впевнений, що виживу.
Третя гра фінального квесту «Найкращої форми: Зіткнення сотні»…
це човниковий біг по трикутнику.
-Човниковий біг. -«Човниковий»?
У цій грі ви постійно бігатимете туди-назад,
головне — кардіоваскулярна витривалість.
Коли почуєте сигнал старту,
маєте швидко побігти й торкнутися вершини, а тоді повернутися на своє місце.
Якщо не встигнете повернутися до наступного сигналу,
то негайно вибудете, і тоді маєте розтрощити свій торс
і піти з арени.
Думаю, перевага в У Чін Йона й Чон Хе Міна.
Думаю, у нього є шанси проти Хе Міна.
Тут змінна полягає у відновленні після коротких пробіжок.
-У Хе Міна перевага. -Так.
Але Хе Мін багато важить, тому йому не до снаги бігати.
Учасники, ідіть на старт.
Дивіться, який він знервований.
Починається третя гра фінального квесту «Найкращої форми: Зіткнення сотні».
-Щасти! -Щасти.
Я не міг програти в човниковому бігу, хоч би й хотів.
Треба зосередитися на перемозі над одним і не дивитися на іншого.
Я бігатиму з усіх сил і, зрештою, виживу.
ЕТАП 1 (12 СЕКУНД) 1 ПІДХІД
Вони ще й мають подзвонити в дзвоник.
Вони мають це повторювати.
Думаю, Хе Мін у невигідному становищі.
Він високий, тому йому далі нахилятися.
ЕТАП 1 (12 СЕКУНД) 2 ПІДХІД
Дивіться на його біг.
-Їм треба стежити за темпом. -Певно, це так нервує.
ЕТАП 1 (12 СЕКУНД) 3 ПІДХІД
ЕТАП 1 (12 СЕКУНД) 4 ПІДХІД
У Чін Йон зловив ритм.
Так, він дотримується його від початку.
У ЧІН ЙОН, ПАК ЧІН ЙОН, ЧОН ХЕ МІН
Дванадцять секунд виявилися значно коротшими, ніж я думала.
ЕТАП 1 (12 СЕКУНД) 11 ПІДХІД
Тепер десятисекундні інтервали.
-Уже десять секунд? -Десять секунд.
ЕТАП 2 (10 СЕКУНД) 12 ПІДХІД
Певно, маленькими кроками легше.
Але якщо інтервал зменшиться, то Хе Міну це вигідно.
Важливіше вчасно повернутися, ніж берегти сили.
Не думаю, що хтось уже збився з дихання.
У Чін Йон точно найбільше розслаблений.
Але він двічі грав у минулу гру.
Але він кросфітер, йому це має допомогти…
-Здається, вони розігрілися. -Розігрілися.
Здається, поки що в нього все гаразд із диханням.
Схоже, що він ще розігрівається.
У цій грі стратегія не потрібна.
Просто біжиш і біжиш.
Думаю, вибуде Хе Мін.
-Хе Мін збивається, правда? -Так.
Я зовсім не вмів цього робити.
Я просто розраховував на ноги
і кардіоваскулярну витривалість.
Я багато бігав човником, коли займався біатлоном.
Маю й добре треновану кардіоваскулярну витривалість,
але я подумав, що час берегти сили.
Гра прискорюватиметься. Їх це справді вб'є.
ЕТАП 2 (10 СЕКУНД) 26 ПІДХІД
О ні.
ЕТАП 2 (10 СЕКУНД) 26 ПІДХІД
-Що? -У Чін Йон ледь не вдарив повз дзвінок.
Це може бути ще одна змінна.
Я раз не влучив по дзвінку.
Я повернувся, щоб подзвонити. Це могло збити мені дихання,
але я, на щастя, відновив його.
Це мене дуже злякало.
Дивіться на його стегна.
Із такими масивними стегнами, певно, важко бігати.
ЕТАП 2 (10 СЕКУНД) 28 ПІДХІД
Хе Мін не надто повільно біжить?
Схоже, зараз так і є.
-Перехід на дев'ять секунд. -Дев'ять секунд.
ЕТАП 3 (9 СЕКУНД) 29 ПІДХІД
Мабуть, він розподіляє сили.
ЕТАП 3 (9 СЕКУНД) 30 ПІДХІД
-Зараз він найповільніший. -Так, він відстає.
Але річ не в тім, хто прибіжить першим.
Вони тримають темп, щоб повертатися вчасно.
Я подумав, якщо скоротять ще на секунду, то я дійду до межі.
Але я намагався не звертати увагу на двох інших.
Я намагався тримати власний темп і керувати диханням,
здаватися незворушним, поки хтось не здасться.
ЕТАП 3 (9 СЕКУНД) 37 ПІДХІД
Чін Йон дуже недоладно дзвонить у дзвінок.
-Він намагається якнайменше бігти. -Так.
Я не хотів виявляти втому,
і я хотів бігати на крок менше за інших,
щоб заощадити сили й довше витримати.
Здавалося, що сигнал старту звучить усе раніше.
Тому я думав, що хтось із двох інших скоро вибуде.
У них збивається дихання.
Перехід на вісім секунд.
-Вісім секунд. -Вісім секунд.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 49 ПІДХІД
-Ніколи відпочивати. -Треба бігти.
Стає важко. Ось усе й почалося.
Скоро все вирішиться. Хе Міне, треба рухатися швидше.
Знову біжать.
-Хе Мін утомлений, еге ж? -Так.
Схоже, утомлений. Але мусить триматися.
Трохи раніше і Пак Чін Йон…
Вони точно здаються дещо втомленими.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 53 ПІДХІД
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 54 ПІДХІД
У Чін Йон загалом виглядає добре.
-Найстабільніший. -Так, стабільний.
У Чін Йон не здавався втомленим, тож я подумав, що його не перемогти.
Тому зосередився на Хе Міні.
Тепер усе вирішать Хе Мін і Пак Чін Йон, хто з них раніше втомиться.
У них аналогічна швидкість.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 56 ПІДХІД
-Чін Йон трохи швидший. -Хе Мін трохи повільніший.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 57 ПІДХІД
Головне — швидкість. Рвучкість.
Думаю, все завершиться десь за три підходи.
Хе Мін не може бігти швидше, бо втомився?
Шалено.
Вони всі хочуть здатися,
-але стримуються. -Так.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 61 ПІДХІД
Ніколи відпочивати. Треба одразу бігти.
Це битва характерів. Чін Йон теж здається дуже втомленим.
Шалено.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 63 ПІДХІД
Я все повторював собі, що не втомився.
Ну ж бо, Хе Міне. Будь ласка.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 65 ПІДХІД
Надто рано.
Біжи.
-Пак Чін Йон теж дуже втомився. -Так.
У нього поступово схиляється вперед торс.
Зі скороченням інтервалів, я почав збиватися з дихання.
Було так важко. Ноги так утомилися.
У мене вперше відмовили ноги.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 68 ПІДХІД
Хе Мін має бігти далі.
Він пришвидшився.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 69 ПІДХІД
Чін Йоне!
У Чін Йон ще має час перепочити.
Ці хлопці непогано тримаються.
Я сподівався, що хтось із них скоро здасться.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 72 ПІДХІД
-Не думаю, що Хе Мін зможе. -Не думаю, що він вчасно повернеться.
Дивлячись на стопи Хе Міна,
подумав, що зможу його перемогти, якщо пробіжу цей інтервал.
Кроки Хе Міна точно співпадали з сигналами,
тому я подумав, що треба протриматися ще трохи.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 75 ПІДХІД
Ризиковано.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 76 ПІДХІД
Не зупиняйся!
Хе Мін і Пак Чін Йон чи не нарівні.
Він руками спирався на ноги.
Тому я подумав: «Певно, він утомився.
Я втомився, але ти теж утомився.
Тепер головне — психологічна сила».
Хе Мін справді вражаючий.
Той факт, що він тримається попри свою вагу, вражає.
Він важить 115 кг.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 80 ПІДХІД
Голова Пак Чін Йона хилиться набік.
І він уже давно так бігає.
Це чиста сила волі.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 82 ПІДХІД
Думаю, долю гри вирішать ці двоє.
Треба дзвонити в дзвінки.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 83 ПІДХІД
Якщо він ще вповільниться, може не встигнути.
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 84 ПІДХІД
ЕТАП 4 (8 СЕКУНД) 85 ПІДХІД
Чін Йоне.
Гарна гра.
Пак Чін Йон вибув.
-Він добре впорався, зайшов так далеко. -Справді.
Чон Мьон тут за нього вболівав.
Просто йому зараз його шкода.
Власне, я теж саночник і виступаю в парі з Чін Йоном,
і ми можемо поділитися емоціями й пережитим,
що дуже цінно й особливо.
Чін Йон справді чудово впорався.
Він багато здолав.
-У трійці найкращих. -Супер.
Ви команда, тому ти ще емоційніший.
Я ніколи так не падав під час тренувань.
Ніколи не відмовляли ноги.
Я вийшов за власні межі.
Я радів, що саме так вибув.
-Хе Мін справді чудовий. -Після кожної гри хтось на підлозі.
-Як… -Знаю.
Як їм удається бути такими сильними?
Завершена третя гра фінального квесту «Найкращої форми: Зіткнення сотні».
У третій грі вибув учасник Пак Чін Йон.
-Молодець, Чін Йоне! -Молодець.
Ти дивовижний, Пак Чін Йоне.
По-перше…
було дуже важко зайти так далеко.
Я щиро радий, що мені вдалося позмагатися з такими чудовими людьми.
І було дуже весело.
Наостанок…
Цього року мені 30.
Я хотів їм показати, що люди з черевами теж на щось здатні.
Я достобіса хотів перемогти.
Він ось так піде?
-Дякую. -Це здивувало.
Було добре.
Я чудово провів час і багато дізнався про себе,
тому я думаю, що це був хороший сон.
Я просто щасливий, що зумів стати третім у цьому змаганні.
Відомо, як старанно тренуються саночники,
і яка в них чудова фізична підготовка.
Я такий за це вдячний.
Починається остання гра фінального квесту «Найкращої форми: Зіткнення сотні».
Дивовижно.
Нарешті.
ФІНАЛЬНИЙ КВЕСТ
«Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Після запеклого змагання
залишилося двоє учасників.
Коли я став одним із двох найкращих, то ще відчайдушніше захотів перемогти.
Я дуже хотів перемогти.
Я багато не говоритиму. Я все доведу фізичною формою.
Я впевнений у собі.
Грошовий приз у 300 мільйонів вон.
Переможець визначиться в фінальному квесті «Найкращої форми: Зіткнення сотні».
Залишилася остання гра, у якій буде визначено переможця.
ДВОБІЙ
Остання гра фінального квесту, у якій вирішиться ваша доля…
Яка? Що це буде?
Нескінченне витягування канатів.
-Витягування канатів. -Нескінченне витягування?
-Справді? -Витягування канатів.
Але воно нескінченне.
Нескінченне витягування канатів — це гра,
у якій ви без упину тягтимете довгий важкий канат.
Коли почуєте стартовий сигнал, маєте тягнути за канат, поки не розмотаєте.
Я був у гіршому становищі.
Я вважав, що в сенсі міці Чон Хе Мін сильніший.
На мою користь була лише моя наполегливість.
Я багато тренував ноги, але майже не тренував корпус.
Тому я був не надто впевнений у собі.
Із двох учасників
виграє той, хто перший схопиться за другий кінець канату,
і переможець тоді сам знищить
торс суперника.
Це так жорстоко.
Єдиний, хто захистить свій торс до кінця,
і стане тим, чия форма вистоїть у «Найкращій формі: Зіткненні сотні».
Напружено. Це фінальна гра.
Хто в ній переможе?
Хе Мін виглядає дуже спокійним.
Стоятимуть навпроти й тягтимуть у протилежний бік.
Стоять по діагоналі.
-Мають дивитися, як тягне інший. -Так.
Це так жорстоко.
Фінал «Найкращої форми: Зіткнення сотні».
У фінальній грі вирішиться,
хто вистоїть останнім.
Вона зараз почнеться.
-Уперед! -Ну ж бо!
-Щасти! -Це кінець!
Щасти!
Я так хвилююся.
Я зроблю все, що зможу, без жалів чи помилок.
Залишилися лише ми з Хе Міном,
і я виграю 300 мільйонів вон.
Почалося.
-Якого біса? -На вигляд важкі.
-Дивіться на Хе Міна. -Швидкий.
-Хе Мін шалений. -Такий швидкий.
Хе Мін справді швидкий.
Він сильний.
-Він такий швидкий. Величезна різниця. -Велика різниця.
Схоже, для Чін Йона він важкий.
Та й котушка щось важить.
Подивіться.
-Канат доволі важкий, тож природно… -Хе Мін шалений.
Дивіться на Хе Міна.
Хе Мін добре рухає плечима.
Шалено.
Він був важкий,
але я спершу мав багато сил.
Тому, коли я сильно тягнув, то надав імпульс,
і канат ішов до рук.
Схоже, Хе Мін постійно викладається, а Чін Йон розподіляє сили.
Це…
-Він управний. -Так, використовує все тіло.
Хочу відчути те, що він відчуває.
Тепер Чін Йон теж використовує тіло.
Тягнути було нелегко.
Я подумав: «Просто зроби це.
Йому теж важко», — і продовжував тягнути.
Хе Мін ще в нормі.
-Він дещо швидший. -Усе гаразд.
Він наче монстр.
Схоже на позу велосипедиста.
-Хе Мін просто… -Він не відпочиває.
Він усе тягне й тягне.
Він уповільнився, та не зупинився.
Чін Йон на мить зупинився. Не може тягнути.
Тож тобі відпочивати не можна.
Їм обом важко.
Треба продовжувати.
Дивіться, який довгий канат.
-Коли він закінчиться? -Шалено.
Це справжнє покарання.
-Хіба це не найгірше покарання? -Думаю, що найважче.
І вони ще не бачать йому кінця-краю.
Певно, у Хе Міна відмовляють руки.
Здавалося, що канат не коротшає,
і в мене поступово заніміли руки.
У нього втомилися руки.
О ні.
-Він навмисне впав. -Так, йому бракує сил.
Тягне вагою тіла.
Треба продовжувати тягнути, тож у них, певно, закінчуються сили.
Підбадьормо їх. Нумо.
-У Чін Йоне! -У Чін Йоне!
-Чон Хе Міне!
-Ще багато залишилося. -Ще стільки залишилося.
Певно, він дуже важкий.
Ну ось. Уставай.
Який же завдовжки той канат?
Обидва виснажені.
Нумо.
Нумо. Не зупиняйся.
У Чін Йон продовжує.
Але коли Чін Йон тягне, то завжди тягне й Хе Мін.
-Хе Мін дивиться й продовжує. -Дивиться й рухається.
«Дійду-но я до кінця», — думав я і тягнув.
Я тягнув з усіх сил.
Дивіться, скільки вони витягнули.
Хіба купа Хе Міна не здається значно більшою?
Так, навіть на перший погляд.
Не зупиняйся.
-Дивіться на обличчя Хе Міна. -Дивіться, який вираз, шалено.
Ти зможеш!
Уперед.
У нього дивовижна сила волі.
Він здається нескінченним.
Вони вже чимало витягнули.
Але ми не знаємо, скільки на котушці.
Чін Йон теж неймовірний.
-Тягне наче рефлекторно. -Скажи?
Маєш рацію.
І тепер його справи кращі.
Він робить це з заплющеними очима.
Тепер справа в силі волі.
Я просто вирішив дозволити тілу керувати.
Я тягнув у трансі.
-Він не відпочиває. Усе тягне. -Він рухається, як зомбі.
Хе Мін почав використовувати все тіло.
Підбадьорімо їх так гучно, щоб почули нас.
Один, два, три.
-Ви зможете! -Ви зможете!
-Вони нас чують. -Вони почули.
Уперед!
-Ви зможете! -Ви зможете!
Не зупиняйтеся!
-Зробімо це, Хе Міне! -Зробімо це!
-Не зупиняйтеся! -Завершуйте!
Уперед!
-У Чін Йона чудово виходить. -Дуже добре.
Він теж продовжує тягнути. Майже не відпочиває.
Він прискорюється.
-Він рухається швидше. -Він звикає до завдання?
-Нумо! -Нумо!
Я переконаний, що наполегливіший за всіх.
Змушу руки рухатися, хай там що.
Навіть якщо забракне сил, просто схоплю й тягнутиму.
Вони дивляться, хто скільки витягнув.
Вони на рівних.
Подивіться на обличчя Хе Міна.
Ще не бачив його таким виснаженим.
Серйозно.
Я так задихався, а ноги так боліли,
але я міг лише думати, як відчайдушно хочу перемогти.
Вони розмотали чимало канату.
-Так, це просто видно. -Так.
Чін Йон добре наздогнав.
Серйозно.
Скільки там метрів?
-Кінця не видно. -Саме так.
Як стрічка Мебіуса.
Вони на рівних.
Певно, їм дуже хочеться здатися.
Але на кону 300 мільйонів вон.
Вони неймовірні.
-Так, справді. -Мабуть, це так виснажує.
Не зупиняйтеся. Ну ж бо.
Хе Мін теж не може тягнути.
У них уже мали б здати передпліччя.
Це боротьба характерів.
Певно, канат такий важкий.
Він уже втомився.
Я можу.
Невідомо, хто переможе.
Хе Мін майже завершив. Бачу кінець.
Чін Йон теж майже закінчив.
Вони майже завершили.
Фінальна гра така жорстока.
У ЧІН ЙОН, ЧОН ХЕ МІН
-Вони розмотують останній шар. -Так.
-Це останній шар. -Майже розмотали.
У ЧІН ЙОН
Обидва розмотують останній шар.
Вони на рівних.
Ну ж бо, майже завершили.
Ніздря в ніздрю.
Не можна відпочивати.
Хе Міне, тягни!
Хіба Чін Йон не витягнув більше?
Він може перемогти.
У ЧІН ЙОН, ЧОН ХЕ МІН
Я майже закінчив. Протримайся ще трохи.
Я подумав, що треба тягнути більше, щоб мати хоч якийсь шанс.
Подумав: «До кінця».
Справді?
Не може бути.
НАЙКРАЩА ФОРМА: ЗІТКНЕННЯ СОТНІ
Не може бути.
Мабуть, тривожиться.
Ти зможеш.
Майже вийшло.
-Неймовірно. Шалено. -Неймовірно.
Ще трохи!
У ЧІН ЙОН
-Усе. -Усе скінчено.
Не може бути. Шалено.
О Боже.
Це було дивовижно.
Я майже впорався.
Але руки просто більше не рухалися.
Вони наче просто зупинилися. Я більше не міг тягнути.
Я нічого не міг удіяти.
Хотів тягнути вагою тіла,
але не міг утримати канат.
Залишався ще лише один крок,
тому мені прикро, що не зміг його зробити.
Але я точно намагався з усіх сил.
«Найкраща форма: Зіткнення сотні», пошук найдосконалішої фізичної форми.
Усі квести завершено.
Останній учасник, який вижив до кінця
лише силою власного тіла — це…
У Чін Йон.
По-перше…
я хочу сказати: слава й хвала Господу.
А ще я…
хочу подякувати…
своїм батькам
за любов і підтримку за ці 30 років.
Ще я хочу подякувати
всім іншим учасникам
за те, що змагалися зі мною,
і за всі ці щасливі спогади.
Це все.
Ти дивовижний.
У фінальній грі вижив У Чін Йон.
Знищіть торс суперника.
Гарна гра.
Якщо хтось інший розбиває, ще гірше.
Серце крається.
Я засмутився, коли він розбився.
Я хотів захистити його до кінця.
Сумно було бачити його знищення.
Останній учасник «Найкращої форми: Зіткнення сотні», що вибув, —
Чон Хе Мін.
По-перше,
хочу подякувати батькам,
бо я так далеко зайшов у цьому змаганні з фізичної форми
завдяки генам, які успадкував від них.
Я намагався з усіх сил.
Я засмучений, що не переміг.
Але я прийму результат
і хочу поаплодувати Чін Йону, який переміг.
Молодець.
Я відчайдушно хотів перемогти,
але я зустрів різних людей
і пережив те, що більше ніде б не пережив,
тому не думаю, що колись це забуду.
Це був такий веселий та щасливий час.
Я зустрів людей, на яких рівнявся з юних років,
і, як атлет,
я пітнів, змагався, розважався й провів цінний час,
змагаючись із людьми,
бути поруч із якими було честю.
І я навіть виграв 300 мільйонів вон.
Я тут чудово провів час.
У світі існують різні фізичні форми.
Наш пошук досконалої фізичної форми…
триватиме.
Переклад субтитрів: Дарія Хохель