PHYSICAL: STO STATEČNÝCH POD ZEMÍ
3. DÍL ZPÁTKY DOMA
- Předveď se! - Do toho, Emmanueli.
- Páni! - To je dobré!
Chopil se míče vážně rychle.
Může to být nebezpečné.
Emmanuel je rychlý.
Tong-hjon ho obtočil nohama.
Tohle je úplný souboj MMA.
Je to jako UFC.
Nevěřím, že to vidím naživo.
Měl dost síly na to, aby zmáčkl míč a udržel ho.
Jeho síla je z jiného světa.
Byl jsem z toho nervózní.
Po chvíli jsem litoval své volby.
Nevěřím, že to sleduju živě.
- To je ono. - Má ho.
- To je ono. - Chytil mu ruku.
Podařilo se mu to.
- Chyť mu ruku. Pěkně. - Tak.
- Dobře. To je ono. - Dobrá kontrola!
- Máš to pod kontrolou. - Pěkně!
Drž ho dole.
To je nemožné!
Vymyká se.
Je silnější a pružnější.
Když někoho zalehnu, obvykle neztratím pozici.
Když jsem viděl, jak se osvobodil čirou silou,
říkal jsem si: „Je vážně silný.“
Nikdy se nevzdávám.
Když něco začnu, dotáhnu to do konce.
- Je drsný. - To jo.
Bude těžké vyhrát.
- Emmanueli! - Emmanueli!
- Pojď, Emmanueli! - To dáš, Emmanueli!
Má skvělý stisk.
Má neuvěřitelnou sílu.
Je silný.
Musí mít neskutečnou sílu, když odolává profesionálnímu bojovníkovi.
Byl mnohem silnější, než jsem čekal.
Tong-hjon použil svou techniku, ale nefungovala.
Mohl vyhrát kdokoli z nich.
- Je drsný. - Přesně.
Možná si zvolil špatně.
- Drží se. - Opravdu.
Nemohl jsem dýchat.
Ale musel jsem vydržet do konce.
Říkal jsem si: „Tohle není dobré.“
Přišlo mi, že se mi nedaří.
Tong-hjone, musíš do toho jít!
- Jen dvě minuty! - Dvě!
- Dvě minuty! - Dvě minuty!
- Máte dvě minuty! - Dvě!
- Tong-hjone, dvě minuty! - Dvě!
- Dvě minuty! - Dvě!
- Nejdřív jednu ruku! - Musíš postupně!
- To dáš! Postupně. - Za loket.
- Chyť ho za loket. - Chyť ho.
- Chyť ho z obou stran. - Máš dost času.
Stále je natolik klidný, že kontroluje čas.
Pořád má spoustu času.
To dáš.
Páni, podívej na jeho nohy.
- Má ho. - Roztahuje mu ruce.
Skvělý zápas.
- Rve mu ruku z míče. - Vedeš si dobře.
Emmanuel je neskutečný.
- Odolává? - Emmanuel je drsný.
Vedeš si skvěle.
- Míč je volný. - Tong-hjone, pojď!
Je to vážně cikáda.
- Jeho specialita. - Drž ho.
V kariéře bojovníka MMA
mi šlo nejlépe
přilepit se na soupeře a utahat ho.
Nemůže se osvobodit.
- Cicada Kim! - Je neuvěřitelný.
Neříká se mu Cicada Kim jen tak.
Držel jsem ho v šachu.
Ale pořád drží míč...
nohama.
Drží ho nohama.
- Má dlouhé nohy. - Drží ho nohama.
Ukazuju tím svou pravdu.
V jakékoli situaci můžeš vyhrát.
Pomalu.
Emmanuel je neskutečný.
Převal se na břicho!
Zpátky na břicho!
Emmanuel je naprosto neskutečný.
Zbývá minuta.
- Jedna minuta! - To ne.
- Minuta! - Minuta!
- To je šílené. - Běž pro míč!
- Co je s ním? - Musíš ho vzít!
- Co může dělat? - Je tak silný.
Je neskutečně silný.
Nepouští míč.
- Má hroznou sílu. - To vážně?
Musíš ho dostat ven. Zbývá 50 vteřin.
To snad ne. Emmanuel je drsný.
- Tong-hjone, do toho! - To snad ne.
Třicet vteřin. Jdeme!
Myslel jsem, že prohraju.
- Dvacet vteřin! - Uvolnil se!
- Vydrž! - Je vážně neskutečný.
- Tong-hjone, do toho! - Musíš se otočit!
- Když to skončí takhle, bude přesčas, že? - Asi.
Běž!
Nesmím prohrát. Když prohraju, je konec.
- Tak jo! - Mrazí mě z toho.
To bylo hustý!
To bylo šílené.
Nevzdávej to!
Do toho, Emmanueli!
- To bylo šílené. - To snad ne.
Pět, čtyři, tři, dva...
- Nepouštěj ho! - Hra skončila.
- Paráda. - Myslel jsem, že prohraje.
Šílené!
Myslel jsem, že prohraje.
Jsi úžasný, Tong-hjone!
Musel jsem dychtit po výhře.
Byl to první zápas po dlouhé době.
Chyběl mi ten šťastný pocit z boje a vítězství v kleci,
slyšet potlesk a dělat, co mi jde nejlépe.
Jsem v rozpacích, když na to myslím.
Vylézt na klec možná bylo moc.
Mám husí kůži.
Byl úžasný.
Dokonalé tříminutové drama.
Myslel jsem, že Kim Tong-hjon prohraje.
Tak těsné to bylo.
Ale jak se dalo čekat, nakonec se mu to povedlo.
Tak mě to dostalo, že jsem se rozplakal.
Najednou mi to došlo.
„Staří vojáci neumírají.“
Pořád to v sobě má.
Být legendou není jen tak.
Myslím, že to byl nejlepší zápas dne.
Promiň, že jsem ti nevěřil.
- Já taky. - Pochyboval jsem.
Já taky.
V aréně C vyhrává
Kim Tong-hjon, bojovník MMA.
Dělo!
- Emmanuel byl také skvělý. - Opravdu.
- Hezky, Emmanueli. - Dobře, Emmanueli.
- Bojovals statečně. - Vedl sis skvěle.
Zapózuj!
Sportovní chování!
To bylo úžasné.
- Skvěle, Emmanueli. - Pěkné.
Emmanuel je velmi silný.
- Nečekal jsem těsný zápas. - Ani já ne.
Emmanuel by postoupil, kdyby bojoval proti někomu jinému.
Byl to dobrý boj.
Dal jsem do toho všechno.
Prohrál jsem, ale neselhal jsem.
Všem ostatním hodně štěstí!
Byl příliš silný!
Měl jsem zvolit snadnějšího.
Tak jsem se cítil během zápasů.
Aréna A.
Kim Min-su.
- To musím vidět. - Thanosi.
Jakmile jsem vešel, zaujal mě Thanos.
Kim Min-su, Thanos.
Thanos kulturistiky.
Říkal jsem si, že boj proti němu bude těžký.
Torzo číslo jedna. Přímo tady.
Mělo by být v muzeu.
- To není tělo Korejce. - Přesně.
Nemá čokoládové břišáky.
- Spíš má kostky tofu. - Tofu.
Je to nepředstavitelné tělo.
Má vážně skvělé tělo.
Byl jsem zvědavý, jestli bych ho porazil.
Pořád jsem přemýšlel, kdo by měl odvahu si mě vybrat.
Rád bych soupeřil s ním.
Thanos, Kim Min-su.
Je to blázen.
Bylo to tak nečekané.
Thanos, Kim Min-su.
Tohle jsme potřebovali.
Co dělá?
Zapomněl jsem, co dělá.
Dobrý den. Jsem Hwang Čchan-sob, idol světa ssirea.
Hwang Čchan-sob předvádí svou specialitu.
Dobrá práce.
Věřím, že ssireum je dobrý základ pro všechny sporty.
Musím si umět poradit s mrštným protivníkem,
takže mám dobře vyvinutá záda a paže.
Musím porazit toho, kdo působí hrozivě,
aby mě ostatní nebrali na lehkou váhu.
Podle mě jsou kulturisté trochu strnulí a nepohybliví,
proto jsem chtěl bojovat s někým takovým.
Chtěl jsem s tebou soupeřit.
- A chtěl jsem tě porazit. - Jasně.
Řekl, že se mnou chce soupeřit,
což mě trochu překvapilo.
Chtěl jsem se postavit někomu drsnějšímu.
Jsme v různých váhových kategoriích.
Ale co naděláš?
Má smůlu. Je ve velkém průšvihu.
Přišlo mi, že se mi lidi vyhýbají,
tak jsem se těšil, kdo si mě vybere.
Těším se na drsný zápas s tebou.
To zní dobře. Děkuju.
Jakmile mě podcení, přestanu hrát na výhru
a začnu hrát na život a na smrt.
„Nafouklé svaly.“
„Má velké tělo, ale neví, jak ho použít.“
Určitě jsou lidé, kteří to říkají.
Místo slov
předvedu činy. Tak sem s tím.
Thanos a ssireum.
Je to velký zápas.
- Už jsou tady. - Jsou tady.
Zvládne ten váhový rozdíl?
- Přesně tak. - Jsem zvědavý.
- Jdeme! - Thanosi.
Jdeme, lidi!
To bude dobré.
Zahájíme souboj jeden na jednoho.
Co?
Co to sakra je?
Může se stát cokoliv.
Je rychlý. Ale ne.
- Zdá se rychlejší. - Je fakt rychlý.
Bylo to šokující.
Byly slyšet rány.
Znělo to jako autonehoda.
Otočil jsem se a už byl přede mnou.
Nečekal jsem, že bude tak rychlý.
- Děsivé. - Měl ho udržet.
Mám pocit, že se dívám na film.
Je to monstrum.
- Ne. - Je to film.
Je obrovský.
- Tělo jako z videohry. - Čchan-sob!
Jsem velký, ale také hbitý.
- Tak ne. - Musíš okolo!
- Obejdi to a k zemi! - Na něj.
Dokážeš to!
Dozadu.
To je ono!
Je dost rychlý.
- Hrával rugby. - Kdo?
- Thanos. Hrával rugby. - Vážně?
Přišel čas ukázat, co dokážu.
Nebude to snadné.
Bylo to tu.
Musíš mu ho vzít. Nemáš moc času.
Používej i nohy, nejen ruce.
Nemůže na něj jít technicky.
Nemohl jsem použít žádné techniky ssirea,
zkroucený hod nebo chňapnutí, tak jsem byl nervózní.
Má neskutečné tělo.
- Táhne ho. - Ne!
- To je dobře! - Odtlač ho!
Rve mu ho.
Řvou u toho.
Převrací ho.
Sledujte tu sílu.
Vezmi míč.
To je ono! Vezmi ho!
Jsou úžasní.
Jak překonat ty paže?
Byl tak silný, že jsem se musel bránit jinak.
Zbývá minuta!
- Jedna minuta! - Minuta!
Strčil tam ruku.
- Vytáhni ruku! Vydrž! - Až do konce.
- Na druhou stranu! - To ne. Je šíleně silný.
- Teď nesmí přijít o míč. - Zvládne to?
Nemáme čas!
- Vytáhni mu ruku. - Nezbývá moc času.
I soupeř je unavený.
Máš to!
To nic! Ještě kousek!
To zvládneš! Vezmi si to!
- Vydrž! - Nevzdávej to!
- Musí být tak unavení. - Dokážeš to. Pět vteřin!
- Vytáhni ho. - Čtyři, tři, dva.
No tak, do toho.
Jedna.
Zápas skončil.
Frajer!
To bylo úžasné.
Rozplácnul ten míč.
Připadal jsem si jako ve filmu.
Ty svaly nebyly jen na efekt.
To tělo nevzniklo jen tak.
Thanosi.
- Napumpuj je! - Sledujte.
Ukaž nám to!
Je super.
- Ukaž! - Nám taky!
Neměl jsem v plánu ho šetřit.
Už dlouho jsem neokusil vítězství.
Mám i škrábanec na obličeji, byla by škoda prohrát.
Byl vážně rychlý.
Byl rychlejší a silnější, než jsem čekal.
Myslím, že jsem ho podcenil a byl jsem moc namyšlený.
Skvěle jsem se bavil.
Tohle pro mě bude motivace.
Zanechal jsem silný dojem.
Lidé už jsou určitě vyděšení.
Měli by se na mě připravit.
Jak může mít takové tělo?
Začne další hra.
Aréna B.
ČCHANG JONG-HUNG VS. KIM HI-HJON
Jsou tak rychlí!
- Pěkné! - Baleťáku!
Ragby, do toho!
To je šílené.
Využil své síly a vyrval mu ho.
Hraje ragby.
VYHRÁVÁ HRÁČ RAGBY ČCHANG JONG-HUNG
MO TCHÄ-BOM VS. ČU MIN-GJONG
- Tváří nahoru! - Otoč ho!
- Šílené. - To je skutečná síla.
Jak se od zápasníka čeká.
VYHRÁVÁ ZÁPASNÍK ČU MIN-GJONG
Má vážně silné paže.
ČON ČONG-HJOK VS. JUSTIN HARVEY
Převalil ho.
Nandává mu to.
Vyhrává herec Justin Harvey.
VYHRÁVÁ JUSTIN HARVEY
Ano!
I ČANG-GUN VS. ČCHÖ WON-DŽÄ
Zvedl ho jako nic.
VYHRÁVÁ HRÁČ KABADDI ČANG-GUN
Kang Čchong-mjong versus Jun Han-džin.
- To je ono! - Jde ti to skvěle!
- Má skvělou postavu. - Vítězem je Kang Čchong-mjong.
VYHRÁVÁ POBŘEŽNÍ STRÁŽCE KANG ČCHONG-MJONG
SO JONG-U VS. I HJON-DŽIN
Do toho!
- Už nikdy nechci jít proti němu. - Do toho!
VYHRÁVÁ BOBISTA SO JONG-U
- Rozdrtil ho. - To bylo úžasné.
ČONG ČI-HJON VS. AN SONG-HWAN
To je ono!
- Co se děje? - Zvedl ho.
- Jedeme! Pěkné! - To zvládneš!
- Pěkné! - To je ono!
Má míč.
- On je ten míč. - Splynul s míčem.
VYHRÁVÁ ZÁPASNÍK ČONG ČI-HJON
S Čong Či-hjonem je amen.
Začíná další hra.
Aréna C.
Kim Hje-bin versus Kim Tam-bi.
Kim Tam-bi. Je to vzpěračka.
- Bitva vrabčáků. - Ptáčata.
Vstupte, prosím.
- Kočičky. - Dvě kočičky se perou.
Jsou tak malé.
151,8 CENTIMETRŮ
Je roztomilá.
- I roztomile křičí. - Moc roztomilá.
Zrcadlový zápas.
- Wushu a vzpírání. - Není to olympiáda?
Nepoznám, jak je Hje-bin silná.
Wushu Sanda je jako MMA,
ale můžete soupeře vyhodit z arény.
Ahoj. Jsem bojovnice v národním týmu wushu
a byla jsem první Korejka, která vyhrála zlato na Univerziádě.
Wushu Sanda je sport,
který zahrnuje techniky z různých disciplín
jako kickbox, judo, wrestling a další.
Jako ženská bojovnice Wushu Sanda
jsem byla v Koreji bezkonkurenční a byla jsem jednou z nejpopulárnějších.
Jedinou starost mi dělá,
že jsem malá i na svou váhovou kategorii.
Přemýšlela jsem, koho si vybrat za soupeře.
Byla přibližně stejně vysoká jako já.
- Vzpěračka. - Je vzpěračka.
Je vzpěračka, takže asi zvedá hodně činky,
ale člověka asi tak snadno neuzvedne.
Jsou dvojčata?
Jsou si podobné.
- Mají stejnou postavu. - Jasně.
- Malý tým. - Jsou roztomilé.
Vybrala jsem si tě, protože jsi nejmenší.
Nebyla to urážka?
Hej, výšku nezmiňuj.
Díváš se na mě spatra, protože jsem malá?
- Těším se na to. - Jasně.
Čekala jsem, že mě podcení.
Je divné, že to říkám já,
ale nikdo by neřekl, že vypadám jako vzpěračka.
To znělo trochu domýšlivě.
Lidé si obvykle představují vzpěrače
jako lidi s mohutnou konstitucí.
Jsem ve váhové kategorii pod 49 kg, což je nejnižší váhová kategorie.
Ve své velké trojce
dělám 135 kg z dřepu
a 135 kg mrtvý tah.
Vzpěrači nevzpírají vleže,
ale já dám vleže 60 kg.
Takže dám celkem asi 330 kg.
Nepodceňujte mě, protože jsem malá.
Dávejte si pozor.
Jakmile zapíská píšťalka,
začne souboj jeden na jednoho.
Mají podobnou postavu,
takže jsem čekala vyrovnaný boj.
Jsou to malé obryně.
Myslím, že mám šanci vyhrát.
Chtěla jsem ukázat sílu vzpěračů.
Do toho!
Mým cílem je dostat se co nejrychleji k míči a ubránit ho.
Do toho!
- Vílo vzpěračko! - Vílo vzpěračko!
To je ale sebevědomí!
Hraje divadýlko.
Co to dělá?
- Jaký má plán? - Co to dělá?
Co když se jí nepodaří míč vzít?
Ve výdrži se mi nemůže rovnat.
Můj plán byl
co nejvíc šetřit energií,
a pak jí ten míč co nejrychleji sebrat.
Nemám žádné zvláštní techniky, tak jsem se rozhodla do toho jít.
- Jde do toho. - Uhýbá.
To je ono.
Musí být vážně silná.
- Co se děje? - Zvedla ji.
Páni, je silná.
Myslela jsem, že mě neuzvedne.
Ale zvládla to jako nic, je tak silná.
Co se děje?
Doběhla ji.
Nebude to snadné.
Obě jsou hodně silné, takže je těžké ho vzít.
To je ono. Otoč ji!
Je tak rychlá.
Má roztažené nohy.
To je nejtěžší poloha k převrácení. Je těžké sebrat míč.
Nevěděla jsem, jak ji otočit, tak jsem ji prostě zdvihala.
Zdvihala jsem ji znovu a znovu.
Neměla jsem techniku, tak jsem ji nemohla otočit.
Nikdy nevíš. Drží se.
- Jdeme! - Jedna minuta deset vteřin!
Otoč ji.
Zvedni jí nohu a otoč ji.
- To snad ne. - To je ono.
- Pěkné! Chyť ho! - To ne.
- To je ono! - Pěkné!
- Chyť ho! To je ono! - To je ono!
- Má ho! - Jen tak dál!
Dokážeš to! To je jen začátek!
Dobré! Vezmi jí ho!
To je ono! Chyť ho!
To je ono!
Páni, má ho.
Do toho, vzpěračko!
Víla vzpěračka!
- Hje-bin je něco. - Drž!
Otoč ji!
Na stranu!
Myslel jsem, že to nejde.
Nevzdávej to!
Do toho!
V malém balení se vážně mohou skrývat velké věci.
Jak to, že je při své velikosti tak silná?
Třicet vteřin!
- Třicet vteřin! - Třicet.
- Je malá, ale silná. - Má na to.
- Dokážeš to! - Ne!
Ne!
Dělá judo?
- Hod vnitřními stehny! - To je z juda.
Ve zlomku vteřiny jsem ležela na zemi a byla jsem vynervovaná.
Došlo mi, jak důležitá je technika.
Nevzdávej to!
Patnáct vteřin!
- To je šílené. - Deset vteřin!
- Kdo má míč?
- Půl na půl. - Patnáct vteřin!
Zatáhni pořádně!
- Pět vteřin! - Drží se.
Nevzdávejte to!
Dva, jedna!
Hra skončila.
Takže vyhrála.
- Dobře. - To bylo skvělé!
- Náročný zápas. - Kdo vyhrál?
- Prodloužení? - Prodloužení?
Počkáme na výsledek.
O vítězi není rozhodnuto. Připravte se na prodloužení.
Dobře, jdeme na to!
Když jsme zjistili výsledek,
řekli, že bude odveta.
Ale já byla unavená.
Říkala jsem si: „To není dobré.
Vybrala jsem si špatnou soupeřku.“
Jedna minuta!
- To dáš! - Do toho!
Abys měla navrch, musíš získat míč první.
Jakmile zapíská píšťalka, začne prodloužení.
- Jedna minuta! - Běž!
- Do toho! - Páni, je rychlá.
- To je dobře. - Opatrně.
Táhne ji.
- Drž se! - Nesmí tě otočit!
- Loktem! - Obrať ji tváří nahoru.
- Tak! Chyť ho! - Je dobrá.
- To snad ne. - Vezmi ho!
Co se děje?
- Co se děje? - Mají velkou sílu.
Jsou tak silné.
Sakra!
- Vážně. - Jsou dobré.
Jsou úžasné.
- Může se stát cokoli. - Jsou silné.
A rychlé.
Potí se mi ruce.
- Jo! - Může se stát cokoli.
- Cokoli. - Jo! Bude konec!
Dvacet vteřin!
- Je to brutální. - Za paži.
Jsou skvělé.
Nezvládne to.
Dobře! Vezmi ho!
- Deset! - Deset!
Čas ubíhal hrozně pomalu.
Byla jsem v nebezpečí.
- Šest vteřin! - Pět vteřin!
Strč tam ruku!
Tři, dva...
- Má ho! - Vezmi ho!
- Strč tam ruku! - Kdo ho má?
Hra skončila.
To bylo šílené.
Podobné jako předtím.
- Tak co? - Kdo vyhrál?
Těžko říct.
Jaký je výsledek?
Je to příliš těsné.
Vážně nevím.
- Kdo vyhrál? - Nevím.
Naprosto brutální.
Ženy jsou divočejší.
O vítězi není rozhodnuto.
- Připravte se na prodloužení. - Zase?
- Do toho! - To dáš, Tam-bi!
- Do toho! - To zvládneš!
- Je to zábava. - To je.
- Je to zábava. - Vážně.
Nemohla jsem popadnout dech.
Ale musela jsem pokračovat, tak jsem se snažila dýchat zhluboka.
Nechtěla jsem třetí prodloužení, tak jsem do toho dala všechno.
Cítím touhu vyhrát, takže to bude zábava.
Věřím, že vyhraju.
- Vezmi míč! - Má ho.
Jejich ramena se střetla.
Ta vzpěračka je vážně silná.
- Nemám slov. - Rvou se.
Otoč ji.
Nemám žádné techniky, mám jen svou sílu.
Takže když jsem začala být unavená,
bylo to těžší a přišlo mi, že jsem narazila do zdi.
Musí být unavené.
Já vím.
Zase jsou v sobě.
- Velká trojka, 330 kilo! - Koukejte na ni.
- Pěkné. - Tak. Zapři se nohama.
- Je dobrá. - Tumáš.
Dej tam nohy!
- Jo! - Má tam pravou nohu!
- Máš ho! - Vezmi ho!
- Má ho! - Má ho!
Opři se do toho!
- To je ono! - Vezmi ho!
- Dvacet vteřin! - Vydrž!
- Do toho! - Tam-bi, zaber!
- Tahej! - To je ono!
- A je to! - Má to.
- Vydrž! Deset vteřin! - Zbývá deset vteřin!
- Deset vteřin! - Deset!
- Podle očekávání. Otáčí ji. - Nevzdávej to!
Měl to být poslední zápas.
Bojovala jsem dál
a dala jsem do toho všechno.
Hra skončila.
- Vyhrála. - Vrabčák vyhrál.
- Vyhrála asi vzpěračka. - Jo.
Měla kontrolu nad míčem.
Obě jsou úžasné.
- Nároďák je jiná třída. - Pěkné!
To bylo úžasné.
- To bylo krásné. - Paráda!
Krása.
- Vedla sis skvěle. - Dobře ty.
- Pěkně! - Obě jsou skvělé.
Myslím, že záleželo na tom, komu zbyde víc síly.
Mladá krev je fakt jiná.
Neměla bych ji soudit podle velikosti.
Obě jsou malé a drobné.
Ale když jsem viděla jejich drsný zápas,
nešlo je neobdivovat.
Nechápala jsem, jak může být v malém těle tolik síly.
Byla jsem v úžasu.
V aréně C vyhrává Kim Tam-bi.
Dobrá práce!
- Skvělá práce! - Nenechte se oklamat její tvářičkou.
Všichni křičeli a jásali.
Bylo to tak vzrušující.
Jsem zvyklá bojovat sama se sebou a zvedat nehybné činky.
Ale bojovat s druhým člověkem
bylo vzrušující a nesmírně zábavné.
Teď, když jste viděli sílu vzpěračů,
už nikdy vzpěrače nepodceňujte.
Nechci jít domů.
Aréna A.
- Už jsou tady. - Už to začíná.
I Won-hi.
Bude to zábava.
Je to tady.
- Těším se na to. - Velký zápas.
Musíme to vidět.
- Cože? - Kam všichni jdou?
- I Won-hi? - Musíme najít dobré místo.
Tohle musíme vidět.
Nemůžu se dočkat.
Na Won-hiho zápas jsem se těšil nejvíc.
Legenda juda, I Won-hi.
Won-himu se neříká pan Ippon pro nic za nic.
Navíc má zlatou medaili.
Pan Ippon.
Jsi super!
- Máš na to! - Jsi super!
- Máš na to! - Korejská legenda.
Byl jsem šedesátý v přípravné misi.
Když jsem se rozběhl,
věděl jsem, že mám něco s koleny, začala mě bolet.
Tak jsem se to rozhodl vzdát.
Pravdou je, že nepotřebuji výhodu.
Ať si mě vybere kdokoli, v zápase na jednoho si věřím.
Kdo jde proti němu?
- Kdo je to? - Kdo je to?
Dobrý den. Jsem Pak Hi-džun, karatista z národního týmu.
Karate je bojové umění, které bylo vyvinuté pro boj ve válce.
Jako první Korejec jsem získal bronz
na Asijských hrách v Jakartě a Palembangu 2018.
Dvacáté čtvrté místo, Pak Hi-džun.
Od prvního dne jsem věděl, kdo bude mým soupeřem.
Vůbec neváhá.
Dívá se jen na jednu osobu.
Musel už být rozhodnutý.
Vybral jsem si hned.
Prosím, soutěž se mnou.
Tohle jsem chtěl vidět.
Velký zápas.
Judo a karate.
Musíte se dostat na takovéhle místo,
abyste dostali šanci soupeřit se zlatým olympijským medailistou.
Chci poznat energii pana Ippona,
zlatého olympijského medailisty.
Proto jsem si tě vybral.
Těším se.
Ukážu ti svou energii,
- ale vezmu si výhru. - Dobře.
Dobře.
Vyber prosím arénu.
Pokud jde o běh, věřím si.
Volím si A.
Plán byl,
že hned na začátku seberu míč a uteču.
Mohl by mě přimáčknout, a tomu jsem se chtěl vyhnout.
Při pohledu na svého soupeře
jsem věděl, že si mě vybral, protože si věří.
Nemohl jsem ho brát na lehkou váhu, tak jsem byl pořád ve střehu.
- Medailista! - Jdeme!
Co se děje?
Jakmile se dveře otevřely, běžel jsem pro míč.
Měl jsem začít pobíhat sem a tam, ale...
Je to skrz naskrz bojovník.
- Je uvolněný. - Je vyrovnaný.
V první řadě jsem judista,
tak jsem chtěl dodržet řádnou etiketu, ať vyhraji, nebo prohraji.
To jeho gesto byla další lekce.
Tak jsem mu vzdal hold.
Dodržuje řádnou etiketu.
- Jako na mistrovství. - Jo!
On jde proti němu?
To je ono!
Poznal jsem, že je to chlap, už když mě vyzval.
- Ukaž, co v tobě je! - Dáš to!
- Nesmí ho chytit. - Když ho chytí, je konec.
Jen, ať ho nechytí.
Když ho chytí, je konec.
Ten jeho pohled.
- Vydrž. - Jde z něj strach.
Došlo mi, že půjdu ke dnu, když neudělám první krok.
Co to bylo?
Neviděl jsem jeho ruce.
Otoč ho.
Nepřepadne.
Won-hi je neskutečný.
To je šílené.
Chytil mu ruku.
Ohnul mu ruku.
- Má jeho ruku. - Šílené.
Přimáčkl ho.
Je přimáčknutý.
Nenechá ho utéct.
Nemůže se hýbat.
Nemůže teď používat ruku.
Snažil jsem se zvednout nohy a převalit ho.
Ale on se nepřevrátil.
- Z toho se nedostaneš. - Nejde to.
Nejsilnější přimáčknutí na světě.
Ani se nehne. Je jako skála.
Vybral si špatného soupeře.
- To ne. - Nedostane se z toho?
Musíš to zkusit.
Nemůže vstát.
Myslím, že to nedokáže.
Jdeme! Jedna minuta!
- Zbývá minuta. - Jedna minuta!
Jak jsem se díval do stropu,
říkal jsem si, že takhle uběhnou celé tři minuty.
Chtěl jsem ho aspoň obrátit.
Z toho se nedostane.
Pořád hýbe spodní částí těla.
Vyvlíkne se.
Dostal se ven.
Je těžké dostat se ven, když jste přimáčknutí.
Ale on byl tak silný, že můj stisk povolil,
což mě znervóznilo.
- Dobře! - To je dobré!
- Dobře, jdeme na to! - Dáš to!
Zaber!
- Použij záda! - To zvládneš!
Čtyřicet vteřin!
- Míč. - Musíš získat míč!
Když míč nezíská nikdo, může se stát cokoli.
Do toho!
- To je ono. - Dokážeš to!
- Nevzdávej se! - Dokážeš to!
Musí být unavení.
Je to boj o výdrž.
Dokážeš to.
Musíš se uvolnit!
Otoč ho!
Musí být unavení.
- Popadni míč! - Nedovol mu ho sebrat!
Když jsem se podíval na čas, zbývalo 30 vteřin.
Postav se!
- Přesně. Pěkné! - Dvacet vteřin!
Je rychlý.
Na čtyřicátníka je dost mrštný.
- Deset vteřin! - Deset!
- Jo! - Nevíme.
Vydrž deset vteřin!
- Dej do toho všechno! - Drž ho!
Ani o kousek neustoupil.
Nikdy se nevzdá.
Chyť se!
Byl jsem nervózní, protože měl takovou sílu.
Musíš se do toho opřít!
- Nepouštěj se! - Vydrž!
Lehni si!
To zvládneš!
Hra skončila.
Perfektní. Úžasný přístup ke hře.
Vážně.
Nezklamal.
Od legendy se to čeká.
Karatista není snadný soupeř.
Vládl silou vůle.
Má skvělou techniku.
Jste nejlepší, profesore!
Ulevilo se mi, že jsem vyhrál.
Ale bylo to těsné.
Byl hrozně silný.
Je vážně silný.
Ať dostanu jakýkoliv úkol, dám do toho všechno.
Ničeho nelituju.
Soutěžil jsem s tím, s kým jsem chtěl.
Byla to velká čest.
Od legendy se to čeká.
Taková je síla medailisty.
Začíná souboj jeden na jednoho.
Aréna C.
KANG JONG-SO VS. PAK SUNG-HI
Bože.
- Chyť ji! - Chyť ji! Chyť míč!
- Má ho. - Drž ji!
- To je ono! - Drž ho!
VYHRÁVÁ LYŽAŘKA KANG JONG-SO
Úžasné.
PAK TA-SOL VS. HO KJONG-HI
Dobře!
Do toho, Kjong-hi!
- Buď ve střehu! - Unav ji!
To je ono!
- Tři, dva, jedna! - Tři, dva, jedna!
VYHRÁVÁ JUDISTKA PAK TA-SOL
AMBER YANG VS. ČONG JOU-IN
Bude silná. Dělá CrossFit.
- Čong Jou-in. - Ta záda.
Bez legrace.
Kdo sem pustil divokého medvěda?
- Do toho! - Jdi!
To zvládneš!
Jde do toho.
Sebrala ho!
Vyhrává Čong Jou-in.
VYHRÁVÁ ČONG JOU-IN
Aréna A.
SIN SU-DŽI VS. PAK HA-JAN
- Je silná. - Ha-jan je dobrá v běhání.
Ona není unavená?
VYHRÁVÁ HRÁČKA HÁZENÉ PAK HA-JAN
Pěkné.
Aréna B.
PAK JON-SU VS. LIM SU-DŽIN
- Do toho! - Páni.
Do toho, Pak Jon-su!
Jdi, kulturistko!
No tak!
Určitě dělala judo.
VYHRÁVÁ KULTURISTKA LIM SU-DŽIN
KO MIN-ČONG VS. ČCHÖ SU-IN
Pěkné, Min-čongu!
- Vydrž! - Tři, dva, jedna!
VYHRÁVÁ CROSFITTERKA KO MIN-ČONG
Výborně!
Začne další hra.
Aréna C.
I Čä-jun.
- Teď budou tam. - Jo.
To bude úžasné.
Bude to zábava.
Je to velký zápas.
- Co to bylo? - Čä-jun.
- Do toho, I Čä-june! - To dáš!
Je nabušený.
Je to vážně tělo herce?
Není to herec.
Myslel jsem, že je to sportovec.
- Je super. - To dáš!
Připomíná mi Jun Song-bina.
Je jako lev.
Prý umí i jiujitsu.
Je tím proslulý.
Čä-jun umí fakt dobře jiujitsu.
Mám rád bojová umění.
Teď dělám jiujitsu.
Ptají se: „Nejsi náhodou sportovec?“
A já na to: „Jsem.“
Proč bych nebyl?
Baví mě to.
Čtyřicáté první místo, I Čä-jun.
Jiujitsu.
Hnědý pás.
Když jsem viděl, že jedna z arén je klec,
věděl jsem, že musím bojovat tam.
Věřil jsem, že dokážu vyhrát.
- Jde z něj strach. - To teda jo.
Je jako lovec.
Jde z něj respekt.
Bylo tam pár lidí, kteří měli tajné schopnosti,
vybíral jsem pečlivě.
Byl tam někdo, kdo mě zaujal.
Jdeme na to.
Díky.
Podívej na ta těla.
Oba jsou silní.
- Kdo je to? - Kdo je to?
Dobrý den.
Jsem Kim Nam-uk, klasický kulturista.
Vyhrál jsem v kategorii klasické kulturistiky
v Národním mistrovství fitness.
Loni jsem soutěžil na mistrovství světa,
kde jsem byl v klasické kulturistice druhý.
Také jsem vyhrál řadu dalších soutěží.
Neviděl jsem v Koreji nikoho
s hezčím tělem, než mám já.
Ukážu jim, že jsem nejlepší.
V kleci není kam utéct,
budu bojovat zuby nehty.
Dám do toho vše, aby to byl skvělý zápas.
Děkuju.
Díky.
Začíná souboj jeden na jednoho.
Skutečný zápas.
Nezdržujme to.
Jdeme na to!
Dám do toho všechno.
A vyhraju za každou cenu.
Ukážu vám, jak umím být děsivý.
Musíš to přežít.
Jdeme na to.
Do toho!
- Pěkné! To je ono! - To je ono!
To je ono.
- Co se děje? - To je ono.
Ať je to boj!
- Ani náhodou. - Pěkné!
Na nic nečeká.
Hned se do něj pustil.
Začal používat chvaty.
Dělá jiujitsu.
Je to čisté jiujitsu.
- Úchop. - Dej tam nohu.
- Povoluje. - Ztratil kontrolu!
Krvácíš z nosu. Pokračuješ?
- Co je? - Krvácí.
Ale ne. Musel ho praštit.
Když jsem držel míč,
snažil se tam strčit ruce.
Myslím, že mě praštil do nosu.
Když jsem viděl krev,
došlo mi, že to není žádná hra.
A že si to musím srovnat v hlavě.
Hra bude pokračovat.
FAUL MÍČ ZÍSKÁVÁ KIM NAM-UK
Vypadá to, že budou vážně bojovat.
Já vím. Je to síla.
Můj plán je držet míč a běhat sem a tam.
Nevezmu si míč hned na začátku.
Chci se nejdřív porvat.
Jako by se rvala dvě zvířata.
Bože, jde z něj strach.
To je děsivé.
Hele, jak se k němu blíží.
Má ho.
- Zvrat. - Pěkné.
Má hroznou sílu.
Nepouštěj ho!
Nepouštěj!
- To je ono. - Ano.
Soupeř mu musí čelit.
Drž ho!
Strč tam ruku. To je ono.
Je po všem.
Z toho se nedostaneš.
Byl čas popadnout dech.
Byl jsem ve výhodné pozici.
Chtěl jsem popadnout dech a vymyslet plán.
Musíš mu vzít míč.
- Vezmi mu míč! - Sleduj tu ruku!
Povolil.
Je po všem.
Jak může být tak silný?
Je silný.
Chyť ho!
Chyť ho, ať neuteče!
- Je klidný. - Chyť ho, ať neuteče!
- Ani náhodou. - To snad ne.
- Minuta třicet! - Minuta třicet!
Obrať ho.
Nezasune tam ani prsty.
Vytáhni ho.
I když jsem použil veškerou sílu, abych ho zvedl a pohnul s ním,
držel se pevně.
Vidíte tu sílu?
Jedna minuta!
- Jdeme! - Jedna minuta!
Minuta se strašně vlekla
a říkal jsem si, že jsem míč chytil moc brzy.
To zvládneš. Zbývá 50 vteřin!
Vydrž!
Ne!
To je ono! Chyť to!
Je zábava to sledovat.
Oba jsou neskutečně silní.
- Jdeme! - Třicet vteřin!
- Zbývá 30 vteřin. - Třicet vteřin!
Musíš vydržet!
Čä-june, zbývá 25 vteřin!
Nemůže mu ho vzít. Je to vážně těžké.
Nevzdávej to!
Otoč ho na bok!
Ještě kousek!
Nevzdávej to!
Patnáct vteřin!
Byl silnější, než jsem čekal.
Mnohem silnější.
- Dokážeš to! - Ale ne.
- To nic! Jen tak dál! - Deset vteřin!
- Nevzdávej to! - Nevzdávej to!
- Skoro! - Vydrž!
Je po všem!
Ještě není po všem!
Vydrž!
Zaber nohama!
- Dva, jedna! - Zaber nohama!
- Pěkné! - Hra skončila.
- Tak jo! - Jsou tak silní.
- Byl to skvělý zápas. - Bylo to úžasné.
Nemohla jsem ani dýchat.
- Co se děje? - Jsi ok?
Poranil si žebra?
Má něco s žebry?
- Je zraněný? - Žebra?
Poranil si žebra?
Musí to moc bolet.
Byla to síla.
- Chytil ho moc silně? - To není dobré.
Cítil jsem velký tlak na žebrech.
Bylo to nepříjemné,
když mě chytil za záda
a snažil se mě odlepit od míče.
Byla to ostrá bolest.
Ale neměl jsem čas se na to soustředit.
Soustředil jsem se na míč a na zápas.
- On v tom stavu pokračoval? - Vážně?
Čistá vůle.
- Opravdový profík. - To teda.
Jsi v pořádku?
Jsem.
- Skvělá práce! - Jsi úžasný!
Jsi opravdový chlap!
Vítězem v aréně C
je I Čä-džun.
- Dobře! - Respekt!
- Vedl sis skvěle! - Je úžasný.
- Dobře ty. - Výborně.
Páni, je silný.
Ochránil jsem ho.
Vážně jsem to chtěl.
Tak moc jsem to chtěl.
Nedokážu to popsat slovy,
ale měl jsem pocit, že jsem toho dokázal tolik.
Páni.
Miluju svoje tělo.
Moc mě to mrzí.
Příště se vrátím s lepším tělem.
Zvládnu to.
Přišli jsme o spoustu torz.
Je to tak.
Je tu tak prázdno.
Objeví se něco?
Physical: Sto.
Druhý úkol je...
- Není to týmový zápas. - Ne?
Jak moc nás budou tlačit tentokrát?
...souboj pětic.
Mám zpocené dlaně.
Snad to bude něco, co umím.
Musím přežít.
Konečně nadešel čas.
Bál jsem se. Nevěděl jsem, co nám zadají.
Čekal jsem něco jiného.
Bude to krvavá lázeň.
- To je šílené. - To vytvořili?
- Železniční koleje? - Skutečný důl!
Je to tu obrovské.
Letos to byla má nejtěžší chvíle.
Nikdy jsem nezažil takovou bolest.
Tohle je peklo.
Co je to? Bludiště?
- To ne. - Bludiště?
Nemůžeme si tu to prohlédnout.
- Jdeme! - Jdeme!
- Teď! - Když nás chytí, konec?
Pohyb!
- Nebyla ani chvíle klidu. - Chyťte ho!
Zuří tam válka.
Dobře, udržím ho tady!
Musíme pohnout. Podle mě prohrajeme.
Hodně tam riskovali životy.
Ne!
Mrzí mě to.
Tohle je...
Byla to řada zklamání a lítosti.
- Kde to je? - Tato show mi připravila
nejbolestivější den mého života.
Je to kvůli mému rozhodnutí.
Nic nejde podle mých očekávání.
Když to zkazím, všichni vypadnou.
Překlad titulků: Tereza Wong