НАЙКРАЩА ФОРМА: ЗІТКНЕННЯ СОТНІ ПІД ЗЕМЛЕЮ
ЕПІЗОД 3. ДОДОМУ
- Покажи нам, що ти вмієш! - До справи, Еммануель.
- Овва! - Чудово!
Він швидко дістався до м’яча.
Це може бути небезпечно.
Еммануель такий швидкий.
Дон Хьон обхопив його ногами.
Це справжній бій без правил.
Прямо як у UFC.
Не можу повірити, що дивлюся це.
Він досить сильний, щоб схопити й утримувати м’яч.
У нього нереальна сила.
Це збило мене з пантелику.
За 20 секунд я пожалів, що обрав його.
Не вірю, що дивлюся це наживо.
- Ось так. - Він його схопив.
- Ось так. - Він підчепив його руку.
Він зміг прорватися.
- Руку візьми. Чудово. - Ось так.
- Добре. Ось так. - Відмінний контроль!
- Ти контролюєш. - Гарний контроль!
Тримай його.
Це збочення!
Він тікає.
Він точно сильний і більш гнучкий.
Зазвичай, коли я сідаю на когось, то не здаю своїх позицій.
Бачачи, як він виходить із захвату лиш за рахунок сили,
я подумав: «Він такий сильний».
Я ніколи не здаюся.
Як щось починаю, то доводжу до кінця.
- З ним жарти погані. - Атож.
Буде непросто.
- Еммануель! - Еммануель!
- Бийся, Еммануелю! - Молодець, Еммануелю!
У нього така сильна хватка.
У нього реальна сила.
Він такий сильний.
Його сила, напевно, не від світу цього, бо так добре б’ється з професійним бійцем.
Він був набагато сильнішим, ніж я думав.
Дон Хьон використовував свою техніку, але неефективно.
Я думала, все може піти інакше.
- З ним жарти погані. - Авжеж.
Він вибрав не того суперника.
- Він тримається. - Дійсно.
Я не міг дихати.
Але я мусив триматися до кінця.
Я все думав: «Справи кепські».
Я відчував, що щось іде не так.
Дон Хьоне, добийся свого!
- Ще дві хвилини! - Дві хвилини!
- Дві хвилини!
- Маєте дві хвилини! - Дві!
- Дон Хьоне, дві хвилини! - Дві!
- Дві хвилини! - Дві!
- Спочатку одну руку! - Відчіпляй по одній!
- Вдалося! По одній. - Тримай лікоть.
- Візьми за лікоть. - Тримай міцніше.
- Тримай з обох боків. - У тебе купа часу.
Він ще в змозі слідкувати за часом.
У нього ще багато часу.
Ти впораєшся.
Ох, подивися на його ноги.
- Він його тримає. - Він витягує руки.
Чудовий двобій.
- Він відриває руку від м’яча. - Ти молодець.
Еммануель божевільний.
- Відбивається? - Еммануель скажений.
Так, ти молодець!
- М’яч вільний. - Дон Хьоне, уперед!
Він точно цикада.
- Це його коник. - Не відпускай його.
За свою кар’єру борця змішаних єдиноборств
мені найкраще вдавалося
чіплятися до суперників і вимотувати їх.
Він не може вирватися.
- Цикада Кім! - Повірити не можу.
Його не дарма звуть Цикада Кім.
Я зв’язав йому руки за спиною.
Але він дістався до м’яча...
ногами.
Він схопив м’яч ногами!
- Він використовує свої довгі ноги. - Хапає ногами.
Це допомагає мені дещо довести.
У будь-якій ситуації, завжди можна виграти.
Не поспішай.
Еммануель божевільний.
Перевернися на живіт!
На живіт!
Еммануель просто скажений.
Одна хвилина.
- Одна хвилина! - О, ні.
- Одна хвилина! - Одна!
- Це безумство. - Хапай м’яч!
- Що це з ним? - Маєш забрати його!
- Що він може? - Він такий сильний.
Він неймовірно сильний.
Він не відпускає м’яч.
- Він такий сильний. - Ти серйозно?
Звільни його. Залишилося 50 секунд!
Ти серйозно? Еммануель не простий.
- Дон Хьоне, зроби це! - Ти жартуєш.
Тридцять секунд! Уперед!
Я думав, що дійсно можу програти.
- Двадцять секунд! - Відірвався!
- Тримайся! - Він точно збожеволів.
- Дон Хьоне, давай! - Ти маєш повернутися!
- За це дають понаднормовий час, так? - Думаю, так.
Уперед!
Я не можу програти. Якщо програю, все скінчено.
- Гаразд! - У мене мурашки.
Це було круто!
Це безумство.
Не здавайся!
Уперед, Еммануелю! Нумо!
- Це безумство. - Жартуєш.
П’ять, чотири, три, два...
- Тримай його! - Гру закінчено.
- Це було круто. - Я думав, він програє.
Це було безумство!
Я думав, він програє.
Ти крутий, Кім Дон Хьоне!
Напевно, я дуже хотів змагатися.
Це був мій перший бій за довгий час.
Мені не вистачало відчуття бою й перемоги в клітці,
аплодисментів і того, що я вмію робити найкраще.
Якщо подумати, тепер мені ніяково.
Може, стрибати на клітці було занадто.
У мене мурашки.
Він був чудовий.
Ідеальна трихвилинна драма.
Я справді думав, що Кім Дон Хьон програє.
Із мінімальним розривом.
Але, як і очікувалося, наприкінці він витягнув м’яча.
Я був такий вражений, що навіть розплакався.
Я раптом збагнув.
Кажуть: «Старі солдати не вмирають».
Він досі у формі.
Легенда не дарма є легендою.
Думаю, це був найкращий бій дня.
Вибач, що сумнівався в тобі.
- Я теж. - У мене були сумніви.
І в мене.
Переможець Арени С —
Кім Дон Хьон, боєць ММА.
Шокер!
- Еммануель теж молодець. - Це правда.
- Молодець, Еммануелю! - Ти крутий, Еммануелю!
- Ти гідно боровся! - Ти молодець!
Станьте в позу!
Чудова майстерність!
Це було приголомшливо.
- Молодець, Еммануелю! - Клас.
Еммануель справді сильний.
- Не думав, що це буде така боротьба. - Я теж.
Еммануель виграв би, якби виступив проти когось іншого.
Це був гарний поєдинок.
Я зробив усе, що міг.
Я зазнав невдачі, але не провалився.
Усім іншим хай щастить!
Він такий сильний!
Я мав обрати легкого суперника.
Так я почувався на своїх боях.
Арена А.
Кім Мін Су.
- Я повинен це бачити. - Танос.
Щойно увійшов, я глянув на Таноса.
Кім Мін Су, Танос.
Танос-бодібілдер.
Проти нього важко виступати.
Торс номер один. Ось тут.
Йому місце в музеї.
- Це не тіло корейця. - Саме так.
Це не шоколадні плитки.
- Це, швидше, кубики тофу. - Тофу.
Це тіло я навіть уявити не можу.
У нього справді чудове тіло.
Мені стало цікаво, чи зможу я його перемогти.
Я хотів дізнатися, хто ж насмілиться обрати мене?
Я б хотів із ним змагатися.
Танос, Кім Мін Су.
Він псих.
Як несподівано.
Танос, Кім Мін Су.
Те, що потрібно.
Чим він займається?
Забув, чим він займається.
Добридень. Я Хван Чан Соб, зірка світу ссірим.
Хван Чан Соб ужив свій фірмовий рух — кидок із скрученням.
Молодець.
Я вважаю, що ссірим слугує гарною базою для будь-якого спорту.
Ми боремося із суперниками, що рухаються,
тому в мене добре розвинені руки та спина.
Я мушу здолати страхітливого з виду суперника,
щоб інші сприймали мене всерйоз.
Як на мене, культуристи жорсткі й негнучкі,
тож я хотів поборотися з кимось таким.
Я хотів із тобою змагатися.
- І хотів тебе перемогти. - Зрозуміло.
Він сказав, що хоче зі мною змагатися,
мене це трохи здивувало.
Якщо чесно, я хотів битися з кимось більшим.
По суті, ми в різних вагових категоріях.
Але що поробиш?
Не пощастило йому. Він у біді.
Здавалося, всі мене уникали,
тому я чекав, хто ж мене вибере.
Я з нетерпінням чекаю нашого напруженого поєдинку.
Добре. Дякую.
Щойно він мене недооцінить, я припиню бій заради перемоги
й почну бій на смерть.
«Це м’язи з кульок».
«Має велике тіло, але він не вміє ним користуватися».
Певен, є ті, хто говорять такі речі.
Замість балачок
я покажу все своїми діями. За діло.
Танос і ссірим.
Це великий бій.
- Ось і вони. - Вони тут.
Він витримає різницю у вазі?
- І я про те саме. - Цікаво.
- Уперед! - Таносе.
Уперед, хлопці!
Буде гарно.
Починаємо Смертельний поєдинок сам на сам.
Що?
Якого біса?
Тепер усе може піти не так.
Він швидкий. О, ні.
- Думаю, він швидший. - Він дуже швидкий.
Я був шокований.
Було чутно удари.
Я думав, що сталася аварія.
Повертаюся, а він уже переді мною.
Я не думав, що він буде таким швидким.
- Як страшно. - Не треба було його відпускати.
Ніби кіно дивлюся.
Він монстр.
- Не вірю. - Як у кіно.
Він величезний.
- Як комп’ютерна графіка. - Ти зможеш, Чан Собе!
Я великий, та ще й моторний.
- Не так. - Тобі доведеться обійти!
- Обійди і пригнися! - Хапай його.
Ти зможеш!
Крок назад.
Ось так!
Він швидкий.
- Він раніше грав у регбі. - Хто?
- Танос. Грав у регбі. - Правда?
Прийшов час показати, на що я здатен.
Це буде непросто.
Ось і все.
Ти повинен забрати його в мене. Часу обмаль.
Використовуй не тільки руки, а й ноги.
Він не може застосувати цю техніку.
Я не міг застосувати прийоми ссірима,
типу кидка, перехоплення, тож мені було не по собі.
Його тіло нереальне.
- Він його тягне. - Ні!
- Добре! - Штовхай його!
Він вириває м’яч.
Гарчать і все таке.
Він перевертає його.
Поглянь, яка сила.
Хапай м’яч.
Ось так! Бери!
Вони приголомшливі.
Як ти проліз через його руки?
Він був таким сильним, тож довелося шукати інший спосіб захисту.
Ще одна хвилина!
- Одна хвилина! - Одна хвилина!
Він засунув туди руку.
- Витягни руку! Тримайся! - До кінця.
- В інший бік! - О ні. Він неймовірно сильний.
- Він не може втратити м’яч. - Чи втримається він?
Немає часу!
- Витягни його руку. - Часу мало.
Супротивник теж втомився.
Ти зможеш!
Добре! Ще трохи!
Ти зможеш! Забирай!
- Тримайся! - Не здавайся!
- Вони, мабуть, так втомилися. - Ти зможеш! П’ять секунд!
- Витягуй! - Чотири, три, два...
Нумо, вперед!
Один.
Гру закінчено.
Красунчик!
Це було приголомшливо.
Він розплющив м’яч.
Мені здавалося, що я дивлюся сцену з фільму.
Ці великі м’язи не просто для виду.
Це тіло не з’явилося нізвідки.
Танос.
- Напруж м’язи! - Глянь на тіло.
Покажи нам!
Він такий класний.
- Покажи й нам! - І сюди теж!
Я не збирався піддаватися.
Давно я не здобував перемогу.
У мене навіть подряпина на обличчі, тож я не міг програти.
Він швидко бігає.
Він був швидшим і сильнішим, ніж я думав.
Думаю, я недооцінив його й був занадто зарозумілий.
Я чудово провів час.
Думаю, це послужить мені мотивацією.
Гадаю, я справив сильне враження.
Люди, напевно, вже налякані.
Краще б вони підготувалися до мене.
Як можна здобути таке тіло?
Починається наступна гра.
Арена В.
ЧАН ЙОН ХИН ПРОТИ КІМ ХІ ХЬОНА
Вони такі швидкі!
- Відмінно! - Балерина!
Починаймо регбі!
Це безумство.
Він використовував силу, щоб вирвати м’яч.
Він грає в регбі.
ПЕРЕМІГ РЕГБІСТ ЗБІРНОЇ ЧАН ЙОН ХИН
МО ТЕ БОМ ПРОТИ ЧУ МІН КЬОНА
- Обличчям догори! - Поверни його!
- Це безумство. - Це справжня сила.
Цього й очікували від арм-рестлера.
ПЕРЕМІГ АРМРЕСТЛЕР ЗБІРНОЇ ЧУ МІН КЬОН
У нього дуже сильні руки.
ЧОН ЧОН ХЬОК ПРОТИ ДЖАСТІНА ГАРВІ
Він його перевернув.
Він його вб’є.
Переміг Джастін Гарві.
ПЕРЕМІГ АКТОР ДЖАСТІН ГАРВІ
Так!
ЛІ ЧАН КУН ПРОТИ ЧХВЕ ВОН ЧЕ
Так легко його підняв.
ПЕРЕМІГ ГРАВЕЦЬ У КАБАДДІ ЛІ ЧАН КУН
Кан Чон Мьон проти Юн Хан Чіна.
- Ось про це я й кажу! - Ти молодець!
- У нього чудова статура. - Переміг Кан Чон Мьон.
ПЕРЕМІГ ОФІЦЕР КАН ЧОН МЬОН
СО ЙОН ВУ ПРОТИ ЛІ ХЬОН ЧІНА
До справи!
Уперед!
- Я більше не хочу битися проти нього. - Уперед!
ПЕРЕМІГ БОБСЛЕЇСТ ЗБІРНОЇ СО ЙОН ВУ
- Він його знищив. - Це було круто.
ЧОН ЧІ ХЬОН ПРОТИ АН СОН ХВАНА
Ось так!
- Що відбувається? - Він його підняв.
- Уперед! Чудово! - Ти зможеш!
- Відмінно! - Ось так!
М’яч у нього.
- Він сам м’яч. - Він став єдиним цілим із м’ячем.
ПЕРЕМІГ РЕСТЛЕР ЗБІРНОЇ ЧОН ЧІ ХЬОН
Чон Чі Хьон серйозний.
Починається наступна гра.
Арена C.
Кім Хе Бін проти Кім Дам Бі.
Кім Дам Бі. Вона важкоатлетка.
- Битва горобців. - Пташок.
Виходьте.
- Дівчатка. - Дві милі дівчинки б’ються.
Вони такі маленькі.
151,8 СМ
Вона така мила.
- Вона мило кричить. - Дуже мило.
Ніби в дзеркало дивлюся.
- Ушу й важка атлетика. - Це що, Олімпійські ігри?
Я не можу сказати, наскільки сильна Хе Бін.
Ушу саньда схоже на змішані єдиноборства,
але можна викидати противника з арени.
Вітаю. Я боєць ушу в національній збірній,
і перша кореянка, яка виграла золото на Універсіаді.
Ушу саньда — це вид спорту,
що включає в себе прийоми з різних дисциплін,
зокрема кікбоксингу, дзюдо, рестлінгу тощо.
Я боєць ушу саньда,
мені не було рівних у Кореї, я була одним із найпопулярніших бійців.
Мене турбує те, що
я занизька навіть для своєї вагової категорії.
Я дуже довго думала, кого вибрати.
І ми були приблизно одного зросту.
- Важка атлетика. - Вона важкоатлетка.
Вона важкоатлетка, мабуть, піднімала багато штанг,
але вона навряд чи може підняти людину.
Вони близнючки?
Дуже схожі.
- Статури однакові. - Так.
- Це маленька команда. - Вони милі.
Я вибрала тебе через найнижчий зріст.
Хіба це дрібниця?
Гей, не говори про зріст.
Дивилася на мене зверхньо, тому що я невисока?
- Чекатиму на наш бій. - Авжеж.
Не сприймає мене серйозно.
Дивно, що я сама це кажу,
але ніхто не думає, що я схожа на важкоатлетку.
Прозвучало занадто марнославно.
Коли йдеться про важкоатлета,
зазвичай уявляють когось великого.
Я у ваговій категорії -49 кг, це найнижча вагова категорія.
Що ж до великої трійки,
я присідаю з 135 кг
і піднімаю 135 кг.
Важкоатлети не піднімають штангу лежачи,
але я піднімаю лежачи 60 кг.
Усього близько 330 кг.
Не недооцінюй мене через те, що я мала.
Краще стережись.
Після свистка почнеться
Смертельний поєдинок сам на сам.
Вони схожої статури,
я очікувала бою на рівних.
Маленькі велетні.
Здається, у мене є шанс на перемогу.
Я хотіла показати, якою сильною є важкоатлетка.
Уперед!
Моя мета — дістатися до м’яча якнайшвидше й захистити його.
Уперед!
- Важкоатлетко, уперед! - Важкоатлетко!
Яка впевненість!
Вона влаштовує шоу.
Що вона робить?
- Який її план? - Що вона робить?
Що як не зможе забрати м’яч?
Вона не рівня мені в питанні витривалості.
Я придумала план,
як зберегти якомога більше сили,
а потім якомога швидше забрати м’яч.
У мене немає особливих прийомів, тому я вирішила спробувати.
- Вона хоче забрати. - Та ухиляється.
Ось так.
Мабуть, вона дуже сильна.
- Що відбувається? - Вона її підняла.
А вона сильна.
Я не думала, що вона зможе мене підняти.
Але вона дуже сильна, бо легко це зробила.
Що відбувається?
Вона її підняла.
Буде непросто.
Усі такі сильні, що м’яч важко відібрати.
Ось так. Переверни її!
Вона така швидка.
Її ноги розсунуті.
Ця стійка найскладніша. Важко відібрати м’яч.
Я не знала, як перевернути її, тож просто підважувала її.
Я піднімала її знову і знову.
Я не знала техніки, тому не могла перевернути її.
Хтозна. Вона тримається.
- Уперед! - Хвилина десять секунд!
Переверни її.
Підніми ногу й переверни.
- Не може бути. - Ось так.
- Відмінно! Хапай! - Не вірю.
- Ось так! - Відмінно!
- Хапай його! Отак! - Ось так!
- Вона зможе! - Продовжуй!
Ти зможеш! Це лише початок!
Добре! Забирай!
Саме так! Хапай!
Ось так!
Овва, у неї вийшло.
Уперед, важкоатлетко!
Важкоатлетко!
- Хе Бін теж серйозна. - Тримайся!
Переверни її!
Убік!
Чорт, не думав, що це можливо.
Не здавайся!
Уперед!
Значне ховається в малому.
Як вона може бути такою сильною?
Тридцять секунд!
- Тридцять секунд! - Ще 30 секунд.
- Вона маленька, але сильна. - Вона впорається.
- Ти зможеш! - Ні!
Ні!
Вона дзюдоїстка?
- Кидок зсередини стегна! - Це прийом дзюдо.
Я лежала на землі за мить і була збентежена.
Тоді я зрозуміла важливість техніки.
Не здавайся!
Ще 15 секунд!
- Це безумство. - Десять секунд!
- У кого м’яч?
- Шанси 50 на 50. - Ще 15 секунд!
Тягни сильніше!
- П’ять секунд! - Вони тримаються.
Не здавайся!
Два, один!
Гру закінчено.
Отже, вона перемогла.
- Добре. - Це було чудово!
- Це був напружений бій. - Хто переміг?
- Овертайм? - Овертайм?
Подивимося на результат.
Переможця ще не визначено. Підготуйтеся до додаткового часу.
Гаразд, до бою!
Коли оголосили результат,
вирішили, що буде матч-реванш.
Але я втомилася.
Я думала: «Кепські справи.
Я вибрала не ту суперницю».
Одна хвилина!
- Ти зможеш! - Уперед!
Треба взяти м’яч першою, щоб отримати перевагу.
Після свистка почнеться овертайм.
- Одна хвилина! - Уперед!
- Давай! - Вона швидка.
- Так, добре. - Обережно.
Вона тягне її.
- Тримайся! - Не дай їй перевернути себе!
- Працюй ліктем! - Переверни її догори.
- Ось так! Хапай! - Вона молодець.
- О ні. - Забирай!
Що відбувається?
- Що відбувається? - Вони дуже сильні.
Такі міцні.
Чорт!
- Серйозно. - Вони гарні.
Вони приголомшливі.
- Може статися все, що завгодно. - Вони сильні.
Вони такі швидкі.
У мене пітніють руки.
- Точно! - Усе може трапитися.
- Усе може бути. - Добре! Майже!
Двадцять секунд!
- Жорстоко. - Бери за руку.
Такі молодці.
Вона втратить м’яч.
Добре! Бери!
- Десять секунд! - Десять!
Час ішов так повільно.
Я була в небезпеці.
- Шість секунд! - П’ять секунд!
Засунь руку глибше!
Три, два...
- Їй вдалося! - Візьми!
- Засунь руку! - У кого м’яч?
Гру закінчено.
Божевілля якесь.
Ситуація та сама, що й раніше.
- Що коїться? - Хто переміг?
Важко сказати.
Який результат?
Важко сказати.
Я справді не знаю.
- Хто переміг? - Не знаю.
Це абсолютно жорстоко.
Жінки більш жорстокі.
Переможця ще не визначено.
- Готуйтеся до овертайму. - Знову?
- Уперед! - Ну ж бо, Дам Бі!
- Уперед! - Ти зможеш!
- Так весело. - Так.
- Це весело. - Серйозно.
Якщо чесно, я не могла дихати.
Але потрібно було продовжувати, тому я намагалася дихати якомога глибше.
Я не збиралася програти в третьому реванші, тож виклалася на повну.
У мені горить вогонь суперництва. Думаю, буде весело.
Я впевнена в перемозі.
- Хапай м’яч! - Вона спіймала.
Плечі зіткнулися.
Важкоатлетка дуже сильна.
- Немає слів. - Оце сутичка.
Переверни її.
У мене немає техніки, усе, що в мене є, це моя сила.
Коли я почала втомлюватися,
було ще важче, і я відчувала, що вперлася в стіну.
Вони, мабуть, втомилися.
І не кажи.
Обидві знову тримають позицію.
- Велика трійка, 330 кг, нумо! - Поглянь на неї.
- Відмінно. - Ось так. Працюй ногами.
- Вона молодець. - Хапай.
Уприся ногами!
- Вийшло! - Вставила праву ногу!
- Вдалося! - Бери!
- Вона взяла! - М’яч у неї!
Прямо туди!
- Ось так! - Бери!
- Двадцять секунд! - Тримайся!
- Ну ж бо! - Тягни сильніше, Дам Бі!
- Не зупиняйся! - Ось так!
- У неї вийшло.
- Тримайся! Десять секунд! - Залишилося десять секунд!
- Десять секунд! - Десять секунд!
- Як я й думала. Вона перевертає її. - Не здавайся!
Це буде останній матч-реванш.
Я продовжувала боротися
й викладатися на повну.
Гру закінчено.
- Вона перемогла. - Горобець переміг.
- Важкоатлетка перемогла. - Так.
Вона контролювала м’яч.
Вони обидві чудові.
- Спортсменки збірної інакші. - Супер!
Це було приголомшливо.
- Це було прекрасно. - Дивовижно!
Як мило.
- Ти молодець. - Молодець.
- Молодчина! - Вони обидві чудові.
Думаю, все звелося до того, у кого залишилося більше сили.
Молода кров інакша.
Мені не треба дивитися на неї зверхньо через зріст.
Вони невисокі та негабаритні.
Але дивлячись на їхній запеклий двобій,
я захоплювалася ними.
Як можна бути сильними з такими тендітними статурами?
Я була вражена.
Переможець Арени С — Кім Дам Бі.
Молодець!
- Молодчинка! - Не ведися на її невинний вигляд.
Усі кричали й підбадьорювали.
Це було так захопливо.
Я звикла битися сама із собою й підіймати стаціонарні штанги.
Але змагатися там, де треба стикатися з іншими людьми,
було приголомшливо й весело.
Тепер ви побачили силу важкої атлетики,
тож не недооцінюйте важкоатлетів.
Я не хочу додому.
Арена А.
- Ось і вони. - Починається.
Лі Вон Хі.
Буде весело.
Ось воно.
- Я в передчутті. - Це важлива гра.
Потрібно подивитися.
- Що таке? - Хто це? Чому всі йдуть?
- Лі Вон Хі? - Потрібно знайти гарне місце.
Це треба бачити.
Не можу дочекатися.
Найбільше я чекав бою Вон Хі.
Легенда дзюдо, Лі Вон Хі.
Лі Вон Хі не дарма називають Містером Іппоном.
Він теж золотий медаліст.
Містер Іппон.
Ти такий крутий!
- Ти зможеш! - Ти такий крутий!
- Ти зможеш! - Корейська легенда.
У попередньому завданні я прийшов 60-м.
Коли я почав бігти,
у мене щось сталося з колінами і вони почали боліти.
І я вирішив просто здатися.
Якщо чесно, мені не потрібні привілеї.
Хто б мене не вибрав, я впевнений у цьому поєдинку.
Хто з іншого боку?
- Хто це? - Хто там?
Вітаю. Я Пак Хі Чун, каратист із національної збірної.
Карате — це бойове мистецтво, створене для використання у війнах.
Я перший кореєць, що виграв бронзу з карате
на Азійських іграх у Джакарті 2018 року.
Двадцять четверте місце, Пак Хі Чун.
Я вирішив, хто буде моїм суперником у перший день.
Він зовсім не вагається.
Він дивиться лише на одну людину.
Напевно, вже все вирішив.
Я одразу вибрав.
Змагайся зі мною.
Я хотів це побачити.
Це важливий бій.
Дзюдо й карате.
Спершу треба потрапити в таке місце,
щоб мати шанс змагатися віч-на-віч із олімпійським золотим медалістом.
Хочу відчути енергію Містера Іппона,
легендарного олімпійського золотого медаліста.
Тому я вибрав тебе.
Чекаю з нетерпінням.
Я віддам тобі свою енергію,
- але заберу перемогу. - Гаразд.
Гаразд.
Виберіть арену.
Я впевнений, коли йдеться про біг.
Я виберу арену А.
Я спланував,
що відразу схоплю м’яч і втечу.
Він міг би притиснути мене до землі, і я хотів цього уникнути.
Коли я поглянув на суперника,
я зрозумів, що він вибрав мене, бо він був упевнений.
Я знав, що не можна його недооцінювати, тому тримався напоготові.
- Уперед, медалісте! - Уперед!
Що відбувається?
Як тільки двері відчинилися, я підбіг і схопив м’яч.
Я збирався побігати, але...
Він справжній майстер єдиноборств.
- Він розслаблений. - Він зібраний.
Насамперед, я дзюдоїст,
тож я хотів проявити етикет, незалежно від виграшу.
Це було ще одним уроком.
Я висловив свою повагу.
Проявляє правильний етикет.
- Як національний матч. - Ти зможеш!
Битиметься проти нього?
Так тримати!
Коли він викликав мене на бій, я зрозумів, що він справжній чоловік.
- Покажи, що можеш! - Ти зможеш!
- Його не можна спіймати. - Якщо спіймають, усе скінчено.
Його не можна спіймати за комір.
Якщо спіймають, усе скінчено.
Боже, оце погляд.
- Тримайся. - Він лячний.
Я зрозумів, що потону, якщо не зроблю перший крок.
Що це було?
Я не бачив його рук.
Переверни його.
Він не перевертається.
Вон Хі з глузду з’їхав.
Це безумство.
Його рука застрягла.
Він зігнув руку.
- Тримає його руку. - Безумство.
Притискає його до землі.
Прибив його.
Не дає йому рухатися.
Він не може рухатися.
Не може застосувати руку в цій позиції.
Я спробував підняти ноги і штовхнути його.
Але він не перекинувся.
- Із цього захвату не вибратися. - Ні.
Це найсильніший захват у світі.
Він не ворушиться. Він як камінь.
Вибрав не того супротивника.
- О ні. - Він не може вибратися?
Треба діяти.
Він не може встати.
Не думаю, що він може.
Уперед! Одна хвилина!
- Залишилася одна хвилина. - Одна хвилина!
Коли я дивився у стелю,
я думав, що це триватиме три хвилини.
Я хотів хоча б перевернути його.
Не думаю, що він вибереться.
Він і далі бореться нижньою частиною тіла.
Він вилазить.
Він вибрався.
Коли ти притиснутий, зазвичай важко вибратися.
Але він був такий сильний, що вирвався з захвату,
тож я розгубився.
- Добре! - Це добре!
- Гаразд, уперед! - Ти зможеш!
Сильніше!
- Працюй спиною! - Ти зможеш!
Сорок секунд!
- М’яч. - Треба взяти м’яч!
Якщо ніхто не візьме м’яч, може трапитися що завгодно.
Уперед!
- Добре. - Ти зможеш!
- Не здавайся! - Ти зможеш!
Вони, певно, втомилися.
Це битва на витривалість.
Ти зможеш.
Мусиш звільнитися!
Переверни його!
Вони, мабуть, втомилися.
- Хапай м’яч! - Не дай йому схопити!
Я подивився на час, залишилося 30 секунд.
Вставай!
- Ось так. Чудово! - Двадцять секунд!
Він швидкий.
Для того, кому за сорок.
- Десять секунд! - Десять секунд!
- Ось так! - Ще не відомо.
Тримайся десять секунд!
- На всю потужність! - Тримай його!
Він анітрохи не ворушиться.
Він не відпускає.
Хапай!
Мене збентежила його сила.
Ти маєш зробити це!
- Не відпускай! - Тримайся!
Лягай!
Ти зможеш!
Гру закінчено.
Ідеально. Приголомшливий підхід до гри.
Серйозно.
Він не розчарував.
Меншого я не чекав від легенди.
Каратист — непростий супротивник.
Він домінував силою волі.
У нього особлива техніка.
Ви найкращі, Професоре!
Я радий, що переміг.
Але я мало не програв.
Він був таким сильним.
А він сильний.
Що б мене не чекало, я буду викладатися на повну.
Я ні про що не шкодую.
Я змагався з тим, з ким хотів.
Це така честь.
Меншого я не чекав від легенди.
Ось вона, сила медаліста.
Починаємо Смертельний поєдинок сам на сам.
Арена C.
КАН ЙОН СО ПРОТИ ПАК СИН ХІ
Боже.
- Хапай її! - Хапай її! Бери м’яч!
- М’яч у неї. - Нападай на неї!
- Ось так! - Тримай його!
ПЕРЕМОГЛА ГІРСЬКОЛИЖНИЦЯ КАН ЙОН СО
Приголомшливо.
ПАК ДА СОЛЬ ПРОТИ ХО КЬОН ХІ
Ось так!
Уперед, Кьон Хі!
- Будь напоготові! - Вимотай її!
Чудово!
- Три, два, один! - Три, два, один!
ПЕРЕМОГЛА ДЗЮДОЇСТКА ПАК ДА СОЛЬ
ЕМБЕР ЯН ПРОТИ ЧУН Ю ІН
Вона сильна, бо займається кросфітом.
-Чун Ю Ін. - Поглянь на її спину.
Це серйозно.
Хто випустив сюди дику ведмедицю?
- Уперед! - Зроби це!
Ти зможеш!
Вона пішла на це.
Вона забрала м’яч!
Перемогла Чун Ю Ін.
ПЛАВЧИНЯ ЧУН Ю ІН ПЕРЕМАГАЄ
Арена А.
СИН СУ ЧІ ПРОТИ ПАК ХА ЯН
- Вона сильна. - Ха Ян добре бігає.
Чому не втомлюється?
ПЕРЕМОГЛА ГАНДБОЛІСТКА ПАК ХА ЯН
Чудово.
Арена B.
ПАК ЙОН СУ ПРОТИ ЛІМ СУ ЧІН
- Уперед! - Боже.
Уперед, Пак Йон Су!
Нумо, бодібілдерко!
Покажи нам!
Упевнений, вона займалася дзюдо.
ПЕРЕМОГЛА БОДІБІЛДЕРКА ЛІМ СУ ЧІН
ГО МІН ЧУН ПРОТИ ЧХВЕ СУ ІН
Молодець, Го Мін Чун!
- Тримайся! - Три, два, один!
ПЕРЕМОГЛА КРОСФІТЕРКА ГО МІН ЧУН
Молодець!
Починається наступна гра.
Арена C.
Лі Че Юн.
- Цього разу це там. - Так.
Буде круто.
Буде весело.
Це важливий матч.
- Що це було? - Це Че Юн.
- Уперед, Лі Че Юне! - Ти зможеш!
Такий м’язистий.
І це тіло актора?
Він не актор.
Я думав, він спортсмен.
- Він крутий. - У тебе вийде!
Він нагадує мені Юн Сун Біна.
Він як лев.
Чув, він вправний у джиу-джитсу.
Він цим знаменитий.
Че Юн дуже гарний у джиу-джитсу.
Я багато займаюся бойовими мистецтвами й люблю їх.
А зараз займаюся джиу-джитсу.
Люди запитують: «Ти що, спортсмен?»
А на це я відповідаю: «Так».
Хто сказав, що я не готовий?
Роблю це, бо мені до вподоби.
Сорок перше місце, Лі Че Юн.
Джиу-джитсу.
Коричневий пояс.
Коли я побачив клітку серед арен,
я зрозумів, що це має бути моє поле битви.
І я був упевнений, що можу перемогти.
- Він такий страшний. - Точно.
Він схожий на мисливця.
Він лячний.
Здається, у декого є приховані здібності,
тому я вибирав обачно.
Але дехто мені сподобався.
Зробімо це.
До бою.
Дякую.
Поглянь на їхні тіла.
Вони обидва сильні.
- Хто це? - Хто це такий?
Вітаю.
Я Кім Нам Вук, класичний бодібілдер.
Я виграв національний чемпіонат із фітнесу
у класичному бодібілдінгу цьогоріч.
Минулого року я брав участь у чемпіонаті світу IFBB,
де я посів друге місце в класичному бодібілдингу.
Я також перемагав у багатьох інших змаганнях.
У всій Кореї
я не бачив нікого красивішого за себе.
Я покажу, що я найкращий.
У клітці бігти нікуди,
тож я боротимуся щосили.
Я викладуся на повну, щоб показати красивий бій.
Дякую.
Починаємо Смертельний поєдинок сам на сам.
Ніби справжній бій.
Зробімо це швидко.
Уперед!
Я зроблю все, що в моїх силах.
Здобуду перемогу хай там що.
Покажу, яким страшним я можу бути.
Ти повинен вижити.
Зробімо це.
Уперед!
- Відмінно! Ось так! - Ось так!
Ось так.
- Що відбувається? - Ось так.
Так бийся!
- Не може бути. - Відмінно!
Не стоїть осторонь.
Він одразу почав нападати на нього.
Він застосовує прийоми.
Використовує прийоми джиу-джитсу.
Це просто джиу-джитсу.
- Передній захват. - Став ногу.
- Він виходить із захвату. - Він впустив його!
Кров із носа. Продовжуватимеш?
- Що таке? - Кров із носа.
О, ні. Напевно, його вдарили.
Коли я тримав м’яч,
він намагався просунути руки.
І, здається, він ударив мене по носу.
Коли я побачив кров,
то зрозумів, що він тут не заради забави.
І що мені треба привести думки до ладу.
Гра продовжиться.
ТРАВМА СУПРОТИВНИКА М’ЯЧ ПЕРЕХОДИТЬ ДО КІМ НАМ ВУКА
Схоже, вони й справді збираються битися.
Атож. Розгортається видовище.
Мій план — тримати м’яч і бігати по арені.
Я не братиму м’яч на самому початку.
Я хочу спочатку побитися.
Наче два звірі б’ються.
Боже, який страшний.
Лячно.
Поглянь, як він наближається.
Він його піймав.
- Суплес. - Відмінно.
Він до біса сильний.
Не відпускай!
- Ось так. - Так.
Противник має протистояти.
Тримай його!
Просунь руку. Ось так.
Усе скінчено.
Тобі звідти не вибратися.
Настав час перевести дух.
У мене була така вигідна позиція.
Мені треба було перевести дух і придумати план.
Тобі треба забрати м’яч.
- Бери м’яч! - Стеж за рукою!
Він програв.
Усе скінчено.
Чорт, звідки в ньому стільки сили?
Він сильний.
Хапай його!
Хапай, щоб не смикався!
- Він спокійний. - Хапай його, щоб не смикався!
- Не може бути. - Жартуєш.
- Одна хвилина 30 секунд! - Хвилина 30 секунд!
Переверни його.
Він навіть не може встромити пальці.
Витягни його.
Хоч я доклав усіх зусиль, щоб підняти й зрушити його,
він дуже міцно тримався.
Поглянь, яка сила.
Одна хвилина!
- Уперед! - Одна хвилина!
Хвилина тягнулася довго,
і я подумав, що схопив м’яч занадто рано.
Ти зможеш. Залишилося 50 секунд!
Тримайся!
Ні!
Добре! Хапай!
Дивитися так цікаво.
Вони обидва неймовірно сильні.
- Уперед! - Тридцять секунд!
- Залишилося 30 секунд. - Тридцять секунд!
Ти мусиш триматися!
Че Юне, залишилося 25 секунд!
Ти не забереш його. Це важко.
Не здавайся!
Повертай його на бік!
Ще трохи!
Не здавайся!
П’ятнадцять секунд!
Він виявився сильнішим, ніж я очікував.
Набагато сильнішим.
- Ти зможеш! - О, ні.
- Усе гаразд! Продовжуй у тому ж дусі! - Десять секунд!
- Не здавайся! - Не здавайся!
- Майже все! - Тримайся!
Це кінець!
Ще не все!
Тримайся!
Штовхайся ногами!
- Два, один! - Штовхай ногами!
- Відмінно! - Гру закінчено.
- Гаразд! - Вони такі сильні.
- Відмінний бій. - Це було приголомшливо.
Я не міг навіть дихати.
- Що таке? - Усе гаразд?
Він пошкодив ребра?
З ребрами щось не так?
- Він забився? - Ребра?
Він пошкодив ребра?
Напевно, дуже боляче.
Дуже сильно.
- Він занадто сильно його схопив? - Це погано.
Я відчув сильний тиск на ребра.
Мне було некомфортно,
коли він схопив мене з-за спини
й намагався відібрати м’яч.
Я відчув різкий біль.
Але в мене не було часу думати про це.
Я був зосереджений на м’ячі та поєдинку.
- Він продовжував у такому стані? - Серйозно?
Чиста сила волі.
- Справжній профі. - І не кажи.
З тобою все гаразд?
Я в нормі.
- Молодець! - Ти крутий!
Справжній чоловік!
Переможець Арени С —
Лі Че Юн.
- Добре! - Поважаю!
- Молодець! - Він приголомшливий.
- Ти молодець. - Впорався.
А він сильний.
Я зберіг свій торс.
Я так цього хотів.
Я дуже цього хотів.
Я не можу пояснити це словами,
але здавалося, що я багато чого досяг.
Боже.
Я люблю своє тіло.
Мені так шкода.
Наступного разу я повернуся із кращим тілом.
Ось так.
Ми втратили стільки торсів.
Це правда.
Тут так порожньо.
Щось з’явиться?
«Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Друге завдання...
- Не командний бій. - Ні?
Наскільки вони хочуть натиснути цього разу?
...матч п’ять на п’ять.
У мене долоні спітніли.
Сподіваюся, у мене вийде.
Мушу виживати.
Нарешті час настав.
Я боявся. Я не знав, що вони змусять нас робити.
Це не те, чого я очікував.
Це буде кривава бійня.
- Це безумство. - Це вони зробили?
- Це залізничні колії? - Це справжня шахта!
Це місце величезне.
Це був найважчий момент у році.
Я ніколи не відчував такого болю.
Це пекло.
Що це? Лабіринт?
- Не може бути. - Лабіринт?
У такому місці неможливо нічого виміряти.
- Уперед! - Уперед!
- Нумо! - Ми вибуваємо, якщо нас спіймають?
Ворушися!
- Не було й хвилини спокою. - Хапай його!
Там війна.
Гаразд, залишу його тут!
Потрібно поспішати. Думаю, ми програємо.
Люди ризикували своїм життям.
Ні!
Вибач.
Це...
Це була низка розчарувань і жалю.
- Де це? - Це шоу дало мені
найболючіший день у моєму житті.
Усе завдяки моєму рішенню.
Ніколи нічого не йде так, як я очікую.
Якщо я дам маху, усі вилетять.
Переклад субтитрів: Юрій Обревко