Добре. Маємо посісти друге місце.
- Штовхай, Чон Хуне. - Чудово! Ми перемогли!
- Уперед, Чон Хуне! - Маємо прийти другими!
Уперед, Сон Біне!
Нам потрібне друге місце!
- Ти зможеш! Так! - Уперед, Сон Біне!
Яке полегшення. Моя команда зможе перейти до наступного завдання.
- У тебе вийде! - Зосередься! Майже все!
- Він впав! Швидше! - Чон Хуне!
- Швидше! Повільніше! - Один за одним, Чон Хуне!
- Не поспішай! - Не квапся!
- Це диво. По одному. - Повільніше!
Це був мій шанс, посланий із небес.
- З ним усе гаразд? - Усе гаразд!
Було боляче, але це не мало значення.
Моя команда була на межі вильоту.
- Усе гаразд! - Ти можеш це зробити!
Я був готовий повзти, якщо потрібно, щоб закінчити матч.
Можна чіплятися ногами. Ось так. Перепочинь.
Мені потрібна була перерва, щоб перебратися на той бік.
Ти все ще можеш це зробити! Не здавайся!
Переведи подих, Сон Біне. Він виснажений. Тримайся.
Я планував зібратися з силами,
щоб швидко перебратися на той бік без зупинки.
Будь ласка, Чон Хуне!
- Штовхай. - Спокійно, Чон Хуне!
Будь ласка, Чон Хуне!
- Штовхай далі. - Спокійно, Чон Хуне!
Працюй руками!
Тримайся, Чон Хуне.
Спокійно, Чон Хуне. Дивись, за що ти хапаєшся.
Звісь ноги.
- Він більше не може рухатися! Чудово! - Зачекай! Перепочинь!
Він не може зробити це за один раз.
Уся справа у витривалості.
Перепочинь.
Знаю, що це боляче, але потерпи. Мені дуже шкода.
Ти можеш зробити це за один раз.
Уперед, Сон Біне!
Це ще не кінець.
Я не можу здатися зараз.
Ти зможеш, Чон Хуне.
- Ти можеш. Перепочинь довше. - Перепочинь довше.
Перепочинь.
Моя сила хватки слабшала,
тому я був дуже розчарований.
- Чон Хуне. - Починати треба сильно.
Можеш зробити перерву.
Перепочинь.
Уперед!
Я не можу на це дивитися.
Ми повинні прийти другими!
Уперед, Сон Біне!
- Я не можу не молитися. - Зосередься!
- Нумо, Чон Хуне. - Зосередься!
- Гаразд, поїхали. - Ти можеш перепочити.
Починати треба сильно.
Гаразд!
Ми повинні прийти другими!
Зосередься!
Ми повинні прийти другими, Чон Хуне!
Не втрачай фокус!
- Усе скінчено. - Не втрачай уваги.
Ну ж бо!
Ти зможеш, Чон Хуне.
Ми можемо перемогти!
- Ні! - Будь ласка.
- Мусиш продовжувати рухатися! - Будь ласка.
Я мав залишатися зосередженим, бо одного разу я вже впав.
Чудово!
Так!
- Усе гаразд, Чон Хуне. - Ти молодець.
- Усе гаразд. - Ти зробив усе, що міг.
- Ми перемогли. Вижили. - На це було важко дивитися.
- Із його ногою все гаразд? - Думаю, треба перевірити.
- Ми можемо підійти? - Думаю, нам варто піти туди.
Думаю, може бути перелам.
Я зробив це!
«Я зробив це»?
- Що? - Якого біса, Сон Біне!
- З тобою все гаразд? - Молодець!
Ти нас налякав!
- Не лякай нас так. - Нумо, чуваче!
Але насправді це дуже боляче.
Я не втримався на ногах, коли впав,
і вивихнув щиколотку.
Члени моєї команди кричали й підбадьорювали мене, що це ще не кінець.
Обличчя всіх раптом промайнули в мене перед очима, і я подумав:
«Я мушу це зробити».
Я забув, що мені боляче.
Коли я повернувся, нога знову почала боліти.
Члени моєї команди сказали, що вижили завдяки мені.
Але я не думаю, що це так.
Це була наша єдність.
Ось чому ми змогли пройти далі.
Мені прикро, бо я хотів перемоги ціною благополуччя члена моєї команди.
Я хочу привітати свою команду і сказати їм, що пишаюся.
- Нас ліквідували? - Так.
- Це остаточно? - Так.
Яка ганьба.
Це через моє рішення.
- Я повинен був це зробити. - Як шкода.
- Дуже шкода. - Усе гаразд.
Сьогодні був важкий день.
Мені страшенно шкода.
«А якби я зробив це замість цього?»
«А якби я не запропонував?»
Я піду двічі. Я зможу.
- Ти можеш? - Так, я можу це зробити.
- Чон Хун піде. Ти втомишся. - Дон Хьоне... Що?
- Я зроблю це. - Ні, Чон Хун вправний.
Спробуй сам і постарайся взяти десять чи 15 мішків.
Єдине рішення змінило долі п’ятьох людей.
Це був матч, сповнений жалю.
Я щиро хочу вибачитися перед своєю командою.
- Усе гаразд. - Вони всі такі вмілі,
але я припустився багатьох помилок.
Навіть коли я повернувся до Кореї
після нокауту в UFC і мене забрали в лікарню,
не думаю, що це було настільки боляче.
Це шоу
дало мені
найболючіший день
у моєму житті.
Я не забуду цей день і мушу вибачитися перед командою.
1-ШЕ МІСЦЕ КОМАНДА ЛІ ЧЕ ЮНА 9 БАЛІВ
2-ГЕ МІСЦЕ КОМАНДА ХОН ПОМ СОКА 8 БАЛІВ
3-ТЄ МІСЦЕ КОМАНДА КІМ ДОН ХЬОНА 7 БАЛІВ
Боляче бачити, як вони йдуть.
- Атож. - Вони були хорошою командою.
Мені шкода Дон Хьона.
Він виглядає таким засмученим.
Це дуже вмілі учасники, які могли б піти далі,
якби я не вибрав їх.
- Ми всі п’ятеро йдемо вперед. - Звісно.
Єдине рішення змінило долі п’ятьох людей.
Беручи участь у цьому шоу
і дивлячись на цей торс,
я розумію, наскільки жалюгідно виглядає моє тіло.
Я збираюся повернути собі тіло, яке я мав за часів боїв.
Це крає мені серце.
Прощавай, в’ялий Кім Дон Хьоне!
Він, певно, дуже засмучений.
Не думав, що його виженуть.
За два роки, що я його знаю, ще не бачив його таким серйозним.
Усі гарно попрацювали.
Ти молодець.
До побачення.
Я вдячний, що зміг вийти за свої межі.
Як капітан нашої команди,
напевно, Дон Хьон найбільше страждав морально.
Думаю, він заслуговує на аплодисменти.
Дякую, Дон Хьоне.
Уперед, команда Цикада!
- Уперед! - Уперед!
Як сумно.
Мені важко на серці.
Так, мені теж.
КОМАНДИ-ПЕРЕМОЖЦІ: КОМАНДА ЧОН ЧІ ХЬОНА, КОМАНДА АНДРЕ ЧІНА
КОМАНДА ХОН ПОМ СОКА, КОМАНДА ЛІ ЧЕ ЮНА
НАЙКРАЩА ФОРМА: ЗІТКНЕННЯ СОТНІ ПІД ЗЕМЛЕЮ
ЕПІЗОД 8. ДРУГ ЧИ ВОРОГ
- Що це? - Що?
Поглянь на це.
- Що? Це щось нове. - Що?
Що це таке?
- Я не очікував цього. - Це шведський стіл.
Вони піднялися на щабель вище.
Що це? Ягня?
Так, ягня.
Ось як треба їсти курячу грудку.
Коли ми увійшли до зали, там було щедре частування.
Здавалося, мене винагороджують за те, що я потрапив до топ-20.
Я зрозумів, що отримую такий привілей
за те, що став одним із 20 тих, хто вижив.
Там було багато смачної їжі з високим вмістом білка.
Я можу сказати, що на це пішло багато часу й зусиль.
Овва, вони добре підготувалися.
І не кажи.
Поглянь на курячу грудку. Дивовижно.
- Що ти робиш? - Смачно.
- Усі добре попрацювали. - Молодці.
Молодці, що дійшли так далеко.
Смачно.
Людей залишилося не так багато.
У залі багато порожніх місць.
- Наче Таємна вечеря. - Точно.
Цікаво, яким буде наш наступне завдання.
Я хочу знати, що ми робитимемо.
Наше виживання залежить від того, яким буде наступне завдання.
У будь-якому випадку сподіваюся на ще один командний матч.
- Я теж. - Тоді ми автоматично пройдемо далі.
Ми не знаємо, що буде далі, але було б шкода розлучатися.
Усе почнеться зараз.
Тож зосередимося.
Нехай цей день буде нашим останнім,
тож викладемося на повну
й зустрінемося в останньому раунді.
- Зробімо це. - Зробімо це.
За перемогу.
- Перемога! - Перемога!
Попри те, хто переможе.
Залишилося не так багато торсів.
Тут так порожньо.
Так і є.
Двадцять — це не так вже й багато, еге ж?
- Зовсім ні. - Боже.
Це місце було переповнене, коли ми тільки приїхали сюди.
- Тут так порожньо. - Так.
Куди всі поділися?
Нарешті остання двадцятка.
Ми наближаємося до 300 мільйонів вон.
- Ми пройшли досить далеко. - Так.
Це було приємно,
і я відчував гордість, стоячи там.
«Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Починається.
Наразі залишилися такі команди:
Команда Чон Чі Хьона,
Команда Лі Че Юна,
Команда Андре Чіна
-й команда Хон Пом Сока, - Так.
загалом чотири команди.
Перед наступним завданням
потрібно зробите важливе оголошення.
Конкурсант Чан Йон Хин із команди Андре Чіна
виходить із шоу «Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Що?
- Що? - Виходить?
Наближаються Азійські ігри.
І оскільки Йон Хин є капітаном національної збірної,
для нього важливіше представляти країну.
Тому вирішив піти з шоу
й вийти на ігрове поле для корейського регбі.
СРІБНА МЕДАЛЬ НА 19-Х АЗІЙСЬКИХ ІГРАХ
Починаючи з цього завдання, команда Андре Чіна складатиметься з чотирьох осіб
без Чан Йон Хина.
Лише четверо?
Я трохи хвилювався.
Ми — єдина команда з чотирьох гравців,
але я вірю, що ми знову виживемо.
Зараз буде оголошено четверте завдання.
Цікаво, що це буде.
Це має бути командний матч.
- Вони — зіркова команда. Месники. - Чит-код.
Я був певен, що ми не програємо,
з ким би не співпрацювали або не стикалися.
Краще б це був командний матч або матч союзників.
Буде принаймні ще один командний матч.
Ми всі були впевнені, що так і буде.
Тож я подумав, ми могли б легко просуватися далі.
Я так хвилююся.
Четвертим завданням «Зіткнення сотні» є...
внутрішньокомандний матч на виживання.
ВНУТРІШНЬОКОМАНДНИЙ МАТЧ НА ВИЖИВАННЯ
Серйозно?
Ми йдемо проти товаришів по команді?
Це божевілля.
Нас п’ятеро підуть один проти одного?
- Знущаєтеся. - Це так жорстоко.
Із п’яти членів команди
лише...
один виживе.
- Виживає лише один? - Так.
- Мені кінець. - Це божевілля.
Я щойно мало не вилаявся.
Навіщо ви так із нами? Ми чудово ладнали.
Вони змусили нас зблизитися, а тепер хочуть, щоб ми воювали.
Це божевілля.
Як жорстоко.
Це так жорстоко.
Ви дияволи!
У нас залишилося багато спогадів
під час спільної роботи в команді до цього моменту.
Ми пройшли разом крізь вогонь і воду,
а тепер ми повинні змагатися один з одним.
Це найгірше.
Це не був матч команд союзників.
Це не може бути правдою.
- Це збочення. - Це справді так.
Що буде з цією командою?
- Це жорстоко. - Внутрішньокомандний?
Внутрішньокомандний...
Це так жорстоко.
Поглянь на Чі Хьона.
Я в порядку.
- Щасти тобі. - Я в нормі.
Як вони можуть бути такими жорстокими?
Що станеться з Месниками?
Справи йдуть погано для команди зірок.
Тієї миті
я запитував себе, чому обрав таких сильних учасників.
Коли мені спало це на думку,
я не міг не пошкодувати про своє рішення.
Я подивився на своїх товаришів по команді, дізнавшись про завдання,
і почувався розгубленим.
Я не був упевнений на 100%.
Уперше я не був упевнений, що зможу впоратися.
У моїй команді всі сильні,
тому я знав, що це буде нелегко.
Їм пощастило. У них стало на одну людину менше.
Ти, мабуть, щасливий, Андре.
Що ти маєш на увазі?
Чому це я щасливий, коли мушу відправляти свою команду додому?
- Повір, це не так. - Потрібно відправити лише трьох із них.
Дивись, як він посміхається від вуха до вуха.
Я мав змагатися зі своєю командою,
але я відчував, що був найсильнішим серед них.
Тож, правду кажучи, мені подобалися мої шанси.
Четверте завдання, яке визначить чотирьох фіналістів «Зіткнення сотні»,
зараз почнеться.
Зробімо це.
- Гаразд. - Зробімо це!
Справді сильні переможуть і виживуть.
Хоча це сумно, тривожно й дуже жорстоко,
я зрештою буду переможцем.
Учасники, будь ласка, вийдіть на арену.
- Зробімо це! - Ходімо.
- Що це таке? - Що б це могло бути?
Що це таке?
- Що за чортівня? - Що це?
- Що? - Що?
Через них так важко розібратися.
Ох, це божевілля.
Не можу припустити, що ми робитимемо.
Четверте завдання
«Зіткнення сотні».
Внутрішньокомандний матч на виживання, у якому виживе
лише один член із кожної команди.
- Це так жорстоко. - Жесть.
Гра називається...
перегони з катками.
- Перегони. - Перегони.
Перегони?
- Якого біса? - Що?
- Що це таке? - Що це?
Це катки.
- Там ще й вода. - Це божевілля.
- Знущаєтеся. - Це божевілля.
Я був шокований розмірами арени.
Як вони придумують такі безжальні ігри?
Вони, напевно, важкі.
Вони виглядають важкими.
Я й гадки не мав, що ми маємо робити,
тож багато чого спало на думку.
У цьому завданні ви рухатиметеся туди-сюди.
Це вимагатиме швидкості й витривалості.
Учасники мають тягти два катки на протилежні кінці смуги
й повернути їх назад за стартову лінію один за одним.
- Поставити там і повернутися назад. - Повернутися за другим.
Після переміщення обох катків
учасники мають повернутися туди, де були катки.
Це буде битва на витривалість.
Скільки вони важать?
150 КГ
Результати будуть визначені за порядком прибуття.
Учасник, який прибув останнім,
буде негайно виключений у кінці кожного раунду.
Кожен раунд розпочнеться без жодних перерв
до визначення остаточного переможця.
Ви це серйозно?
У нас немає перерв.
Це справжня перевірка на силу.
Як ви до цього додумалися?
Четверте завдання «Зіткнення сотні»,
перегони з катками, зараз почнеться.
Уперед!
ЗАВДАННЯ: 4
ХОН ПОМ СОК, ГІБСОН, КАН ЧОН МЬОН,
СОЛЬ ЙОН ХО, ПАК ХА ЯН
Один із нас буде в четвірці найкращих.
Один із нас стане фіналістом.
Я буду вболівати за цю людину до кінця.
Я теж.
- Я буду щасливий, хто б це не був. - Звісно.
Четверте завдання «Зіткнення сотні».
Команда Хон Пом Сока, будь ласка, спустіться на арену.
- Щасти! - Щасти!
- Уперед! - Уперед!
- Щасти!
- Зробімо це. - Щасти.
Чому я так нервую?
Уперед.
Ти впораєшся.
Зберігаймо спокій.
Це не може бути правдою.
- Давайте разом. - Нам треба об’єднатися.
Гаразд. Один, два, три.
Зробімо це.
- Очевидного переможця немає. - Нумо, Ха Ян!
- Щасти! - Щасти!
Уперед, Ха Ян!
Тільки одна людина може пройти далі в цьому матчі,
і я маю стати остаточним переможцем.
Хоч мені й важко на серці,
Спробую не думати про членів моєї команди
і просто зосередитися на матчі.
Вага важлива, коли йдеться про тягання важких предметів,
тож я подумав, що напевно, досить добре справляюся з цим.
Що б не сталося,
сподіваюся, кожен зробить усе можливе.
Це буде поєдинок на витривалість, і в цьому я впевнений,
тож я, мабуть, виграю.
Я чула, як б’ється моє серце.
Я зроблю все можливе й не здамся.
«Зіткнення сотні»!
- Уперед! - Уперед!
Чудово. Гаразд!
Я зроблю все можливе, щоб перемогти.
Я починаю хотіти перемоги дедалі більше.
Я ніколи раніше не відчував цього.
Матч команди Хон Пом Сока зараз почнеться.
РАУНД 1
Почали.
- Як підстрибує під час бігу. - Так гладко.
- Для цього треба багато сил. - Перестрибнув?
Я намагався рухатися швидко,
щоб зрозуміти, наскільки це буде важко.
Заспокойся. Не обов’язково перемагати в першому раунді.
Добре. Чудово, Ха Ян. Уперед.
Чудово!
Поїхали! Ось так.
Він виявився важчим, ніж я думав.
Я відчув, як важко мені було тягнути.
У тебе вийде!
Уперед!
Каток був дуже легким.
Я не думав, що це так складно.
- Чудово! - Зберігай темп.
Чудово!
Не обов’язково перемагати в першому раунді.
- Легше. Іди. - Добре!
Ще трохи!
- О, ні. - Ще трохи!
Він не рухається.
Добре.
У тебе вийде!
Було нестерпно бачити, як борються учасники
й потроху виснажуються.
Я думала лише про те, що він такий важкий і його важко тягнути.
Ти впораєшся.
- Набирай обертів! - Не зупиняйся.
- Чудово, Ха Ян! - Тягни!
Продовжуй рухатися!
- Уперед! Так! - Гаразд. Чудово.
Супер! Підвищуй темп.
Ха Ян відставала,
тому я сповільнився, щоб зберегти енергію.
У тебе вийде!
Просто йди. Не поспішай і глибоко дихай.
Не обов’язково було йти занадто швидко або занадто повільно.
Я просто вирішив не поспішати і заощаджувати сили.
Повільно!
Маєш час. Бережи сили.
Не здавайся!
Спочатку накинь на плечі. Ось так.
Уперед, Ха Ян!
Ти молодець!
Коли я спробувала зробити це знову після завершення одного кола,
ноги підкосилися.
Незалежно від результату,
я хотіла зробити все, що могла.
Тому я не здалася.
Ще трохи. Ось так.
Перекинь ремінці на іншу сторону!
Якщо є час, можеш налаштувати його на наступний раунд.
- Використовуй вагу тіла. Нахилися вперед. - Нахилися вперед.
Уперед, Пак Ха Ян!
Нахилися. Ось так.
- Ось так. Повзи. - Гаразд!
- Чудово! Не зупиняйся! - Ось так!
- Саме так. - Не зупиняйся.
- Це нелегко. - І не кажи.
Раунд завершено.
Гарна робота.
Чудово.
Молодці.
Добре впоралися!
Закінчуй гонку!
Пак Ха Ян виключено.
Це велика честь для мене і я вдячна, що зайшла так далеко.
Я намагалася з усіх сил до самого кінця,
тому не шкодую.
Другий раунд розпочнеться негайно.
- Ось воно. - Це справжній початок.
Це буде важко.
Починається зараз!
Буде дуже напружено.
Вони всі такі сильні.
Ніхто не заслуговує на виключення.
Нумо.
Я зможу.
- Уперед! - Поїхали!
Зараз побачимо.
- Уперед! - Поїхали!
Важко сказати, чим це закінчиться. Вони рівня.
- Уперед! - Поїхали!
Важливо швидко надіти ремені.
Накинь їх на плечі!
Поглянь на Гібсона.
- Гаразд. - Не хвилюйся.
Накинь їх на плечі!
Гаразд. Тепер качай.
Молодець, Хон Пом Соку! Молодець!
У тебе вийде!
Гаразд. Тепер качай.
Молодець, Хон Пом Соку! Молодець!
- Покажи їм силу ММА, Йон Хо! - Гаразд, Йон Хо!
- Уперед, Йон Хо! - Уперед, Йон Хо!
Чудово.
Вони йдуть нога в ногу.
Йдуть на рівних.
Ось так, продовжуй.
Він такий сильний.
Чудово! Уперед, Йон Хо.
Вони йдуть нога в ногу.
Не зупиняйся!
- Перев’яжи ремені! - Перев’яжи ремені!
Вони не мають на це часу.
Хон Пом Сок неймовірний.
Це гра для всіх.
Важко сказати напевно.
Занадто близько йдуть.
- Покажи їм, на що здатен, Йон Хо! - Тут не можна помилитися.
- Поїхали! - Гаразд.
Поглянь на Хон Пом Сока.
Він неймовірний.
Ти найкращий, Пом Соку!
Який у нього режим тренувань?
Він так щодня тренується?
Уперед!
Тримайся!
Уперед!
У тебе вийде!
Тягни далі!
Ну ж бо!
У нього, мабуть, судоми в ногах.
Каток не рухався, тож я спробував прискоритися.
Але я почув, як щось тріснуло в мене в лівому стегні.
- Нумо, Йон Хо! - Уперед, Йон Хо!
- Не здавайся! - Покажи їм, на що ти здатен!
Може статися що завгодно,
тож я мусив тримати себе в руках і діяти швидко.
- Біжи, Йон Хо! - Ти зможеш, Йон Хо!
Не зупиняйся!
Не здавайся, Йон Хо!
Уперед, Йон Хо!
Тоб ще й треба бігти назад!
Біжи, Йон Хо!
Тобі треба бігти назад. Не здавайся.
- Біжи! - Бігом!
Ти повинен рушати, Йон Хо!
Уперед!
Біжи, Йон Хо!
- Так ось що може статися. - Ноги можуть так підкоситися.
Йон Хо!
Раунд завершено.
- Соль Йон Хо виключено. - Чорт, моє стегно.
- Йон Хо! - У нього, мабуть, почалися судоми.
У мене судома в стегні.
Я був не надто розчарований.
Я відчув полегшення, бо зробив усе, що міг.
Просто ноги не працювали так, як я хотів,
але я не засмутився, тому що я зробив усе, що міг.
Третій раунд розпочнеться негайно.
- Вони всі добре бігають. - Гібсоне, залишилося лише два раунди!
Йон Хо, ходімо додому разом.
Залишилося ще два раунди.
- Тепер уся справа в силі волі. - Так.
Чиста сила волі.
Це було важче, ніж я очікував.
РАУНД 3
- Поїхали! - Поїхали!
Поїхали!
Йому вже відмовляють ноги.
- Ноги Чон Мьона... - Це, мабуть, важко.
Думаю, у нього болять коліна.
У мене ноги ззаду заклякли.
У Пом Сока чудова м’язова витривалість у ногах.
Перші два раунди були розминкою.
Сама гра починається зараз.
Пом Соку, ти далеко попереду!
Не забудь переставити ремінці!
Його витривалість — не від цього світу.
Уперед, Гібсоне!
Гібсоне, не забудь зупинити цю штуку.
Зупини їх.
Третій раунд був виснажливим.
Я зрозумів, що мені потрібно добре контролювати темп.
- Не здавайся. Тримайся! - У тебе вийде!
Уперед, Кан Чон Мьоне!
- Поїхали! - Уперед!
- Поїхали! - Тримай темп!
- Цим двом краще заспокоїтися. - Так.
- Вони повинні. - Так.
- Так, Пом Сону. Ти стійкий. - Супер!
Він крутий.
Чудово, Пом Соку.
Бережи сили.
Уперед, Гібсоне!
Гібсон добре тягне.
- Він іде в такому стабільному темпі. - Точно.
Ти зможеш, Чон Мьоне. Не здавайся.
Не здавайся.
Ти майже закінчив.
Покажи їм силу офіцерів берегової охорони!
Перестібни ремені, Пом Соку!
Перемісти їх наперед.
Швидше, Чон Мьоне!
Ти можеш це зробити!
Гаразд. Поїхали.
- Тобі треба рушати. - Іди.
- Пом Сок все ще має запас витривалості. - Великий запас.
- Біжи! Не здавайся! - Ти можеш це зробити!
Він іде!
Він упорається?
Раунд завершено.
Кан Чон Мьона виключено.
Молодець, Чон Мьоне.
Я програв, бо був слабким, тому в мене немає виправдань.
Я був дуже принижений.
Я буду тренуватися до кінця цілий рік,
тому, будь ласка, покличте мене ще раз на «Зіткнення сотні», Сезон 3.
Тоді я обов’язково виграю.
Четвертий раунд розпочнеться негайно.
Це останній раунд!
У тебе вийде!
У тебе вийде, Гібсоне!
Вони навіть не можуть думають про своїх суперників.
Ти маєш рацію.
- Це боротьба проти самих себе. - Це останній раунд!
- Нумо, Гібсоне! - У тебе вийде!
Навіть якщо мене винесуть звідси на ношах,
я збираюся викластися на повну в цьому раунді.
Я не очікував, що Гібсон настільки добре впорається.
Людині його розмірів нелегко мати хорошу витривалість.
Тепер залишилися тільки ми з Гібсоном.
Я закінчу.
- Гайда! - Гайда!
- Зосередься!
- Біжи, Гібсоне! - Це останній раунд!
Біжи!
- Він такий швидкий. - Чудово, Хон Пом Сок!
Чудово.
Тягни сильно із самого початку. Чудово!
- Чудово. Що? - Розвертайся і йди!
Чи буде він так тягнути?
Уперед! Не зупиняйся!
Мені знадобився деякий час, щоб надіти ремені.
- Зберігай спокій. - Усе гаразд!
Поглянь на Гібсона.
Гаразд! Поїхали!
Уперед!
- Чудово! - Овва, вони божевільні.
Вони такі швидкі.
Гаразд! Ти молодець!
- Не треба переставляти ремені! - Це жеребкування.
- Йдуть нога в ногу. - Останнє коло!
- Ти зможеш! - Нумо!
Гаразд. Поїхали!
- Важко сказати, хто переможе. - Йдуть на рівні.
Біжи!
Уперед!
- Добре! Уперед! - Нумо, Хон Пом Соку!
Мені раптом спало на думку, що я, можливо, не зможу вижити.
Це жеребкування.
Біжи!
- Ти зможеш! - Це останнє коло!
Останнє коло!
Я думав, що зможу перемогти, якщо просто підтримуватиму темп.
Я хотів застосувати силу волі, щоб дійти до кінця.
Гібсон як машина.
- Він виливає всю свою силу. - Я не можу повірити.
Не здавайся!
Думаю, Пом Соку кінець.
- Ремені. - Це жеребкування.
Це останнє коло! Не здавайся!
Уперед! Один, два!
- Поїхали! - У тебе вийде!
Уперед!
- Гаразд, добре! Поїхали! - Уперед! Один, два!
- Уперед, Гібсоне! - Це останнє коло. Викладися на повну!
- Він його обійде. - Уперед, Гібсоне!
Ти майже на місці! Не шкодуй зусиль!
Борися до кінця!
Боже.
Гібсоне!
Уперед!
Не здавайся!
- Він справді обігнав його? - Це останнє коло!
Він його не переможе.
Не здавайся!
Гібсоне, вперед!
Уперед, Гібсоне!
- Чудово, Пом Соку. - Поважаю.
Я знав, що він впорається.
До кінця!
- Гаразд! - Чудово!
Матч завершено.
Його витривалість вражає.
Просто неземна.
- Він абсолютно дивовижний. - Чудово, Гібсоне!
- Хто в біса придумав цю гру? - Це не жарт.
Зрештою, я сам винен у тому, що не можу краще контролювати себе.
Я думаю, що міг би зробити краще, тому трохи розчарований.
Пом Соку,
ти обійшов навіть мене, тож обов’язково переможи.
Уперед. Ти впораєшся.
Час прощатися!
Кожен, хто зазнав поразки. завжди матиме ще один шанс.
З огляду на це, наступного разу я прагнутиму першого місця.
Дякую.
Завдяки цьому шоу я дізнався,
що світ наповнений багатьма сильними людьми.
Надалі я зосереджу свою увагу на тренуванні.
Усі гарно попрацювали.
Я хотів би подякувати моєму капітану команди
і моїм товаришам по команді за надану мені можливість
отримати цінний досвід і залишити дорогоцінні спогади.
Дякую.
Коли матч закінчився,
щастя й полегшення, що я відчув, тривали лише кілька секунд.
Коли я подивився на своїх товаришів по команді,
мені стало важко на серці.
Усі вони дуже старанно працювали,
тому я зроблю все можливе, щоб перемогти
щоб їхні зусилля не були марними.
ЛІ ЧЕ ЮН, ЧО СОН БІН, ЛІ ХЬОН ЧОН, ДЖАСТІН ГАРВІ, ЧУ МІН КЬОН
- Другі перегони. - Уперед, брате.
- Уперед! - Команда Лі Чже Юн.
- Щасти вам! - Цікаво, хто переможе.
Ці двоє мають високі шанси на перемогу.
- Джастіне. - І Че Юн.
У Сон Біна теж був шанс, але він травмувався.
Якби тільки Сон Бін не пошкодив ногу.
- Зосередься! Майже все! - У тебе вийде!
Думаю, може бути перелам.
Ще нічого не скінчено.
Я бігтиму з усіх сил.
Зробімо все можливе й покажемо все, на що здатні.
Один із нас точно стане остаточним переможцем.
- Зробімо це! - Гаразд!
Четверте завдання.
Перегони з катками.
Як тільки пролунає свисток, розпочнеться матч команди Лі Че Юна.
Уперед! Щасти!
Щасти!
- Уперед, Мін Кьоне! - Щасти!
Думаю, я найбільш всебічно розвинений серед моїх товаришів по команді.
Здавалося, що можна було закінчити перегони, нарощуючи темп.
Я впевнений на 100%.
- Щасти! - Уперед!
Уперед.
- Вони йдуть не так швидко. - У тебе вийде!
Поки що їм це не потрібно.
- Поглянь на Сон Біна. - Не хвилюйся.
Не перестарайся.
Я не очікував, що мене виключать у першому раунді,
тож поекспериментував із катком і тягнув його різними способами.
Уперед!
Поїхали! Чудово!
Не штовхай.
- Заспокойся. - Ти вже майже на місці.
- Ти можеш це зробити. - Не забийся.
- Уперед, Чо Сон Біне! - У тебе вийде!
- Уперед, Чо Сон Біне! - Ти можеш!
- Обережно. - Бережи щиколотку.
Вони знають, що не будуть останніми, тож не переймаються.
Ти впораєшся, Сон Біне.
- Не напружуйся. - Гаразд.
- Ти впораєшся, Сон Біне. - Не поспішай.
Я відчував, що всі вболівають за мене.
Я хотів викластися на повну.
Покажи їм!
- Чудово! - Чудово!
Він мов птах зі зламаним крилом,
але таки сповнений рішучості закінчити перегони
разом із усіма.
Я поважав його за це.
Ти впораєшся.
Уперед!
Гарне видовище!
- Не напружуйся. - Ти впораєшся.
- Уже майже все. - Чудово!
- У тебе вийде! - Не здавайся!
Хьон Чон дуже старався.
Але оскільки це було змагання,
я не шкодував зусиль.
Ще трохи!
- О ні. - Що він робить?
Ну ж бо.
У тебе вийде!
Ти майже на місці.
Здається, мене підживлювала сила характеру.
Ось так. Ти майже на місці! Ще трохи, Хьон Чоне.
- Вставай. - Ти пройшов через горб. Вставай.
Чудово!
- Не зупиняйся! - У тебе вийде!
Ти можеш це зробити.
- Я впораюся. - Ти вже майже там.
Це нелегко.
Раунд завершено.
Лі Хьон Чона виключено.
- Молодець. - Гарна робота.
Другий раунд розпочнеться негайно.
Вони втрьох можуть не хвилюватися. Їм не треба витрачати сили даремно.
Ти впораєшся.
Він біжить із травмою. Це просто дивовижно.
У тебе вийде!
Я благав свою щиколотку потерпіти.
- Уперед! - Ти можеш це зробити!
Я збираюся продовжувати рухатися доти, доки тіло дозволить.
Раунд завершено.
У моїй голові було багато думок.
Він би не постраждав, якби не брав участь у третьому завданні.
Молодець, Сон Біне.
Чо Сон Біна...
- Гарна робота. - Ти молодець.
...виключено.
Корейський сокіл!
- Ти молодець! - Ти був неймовірний!
Ти дивовижний.
Дякую!
- Гарна робота. - Гарна робота.
Вважаю, що мені вдалося зайти так далеко завдяки членам моєї команди.
Але відчуваю, що міг би показати себе набагато краще в цьому завданні.
Я почувався засмученим, але водночас щасливим.
У мене були змішані почуття.
Третій раунд розпочнеться негайно.
Буде сильна конкуренція.
Тепер буде важче.
- Це реальний бій. - Вони швидкі.
Вони божевільні.
Супер.
- Швидкість у них різна. - Так. Тепер усе інакше.
О, ні.
Ремінці заплуталися.
Я відчував такий поспіх.
- У тебе вийде! - Нумо!
У тебе вийде!
Чудово!
- Джастін божевільний. - Він має велику силу.
Джастін просто космос.
У нього все добре.
- Нахилився на бік. - Зайде на межу.
Ніщо не працювало на мою користь.
Я відчув поспіх і був злий на себе.
Не встигають перелаштувати.
- Вони просто повинні йти. - Не зупиняйся!
- Просто йди. - У тебе вийде!
Уперед.
Мій каток трохи далі.
Усе гаразд. Не здавайся.
- У тебе вийде! - Уперед!
Уперед!
Нумо, Че Юне!
Уперед.
Нумо, Че Юне!
Хапай обидва!
- Уперед! - Ти можеш це зробити!
Здається, тієї миті я втратив самовладання.
Джастін і Мін Кьон вже поверталися назад
і мені довелося наздоганяти.
Це зачепило мою гордість, та я не здавався.
- Зберігай спокій, Че Юне! - У тебе вийде!
Біжи! У тебе ще є час!
Уперед, Че Юне! Не зупиняйся!
Я мав наздогнати одного, щоб пройти далі,
тож я доклав усіх зусиль.
Ти маєш бігти ще й назад. Не здавайся.
- У тебе вийде! Не зупиняйся! - Нумо!
Уперед!
Зосередься, Че Юне.
- Він зумів. - Біжи, Че Юне!
Я мав перемогти, хай там що.
Я відчайдушно хотів перейти до наступного раунду за будь-яку ціну.
Біжи, Че Юне!
Я майже закінчив.
Скоро я зможу перемогти.
Мені довелося викластися на повну.
Я збирався довести справу до кінця.
Ти можеш це зробити!
- Біжи! - Не здавайся.
Швидше! Ні!
- У нього підкосилися ноги. - Чорт.
У нього підкосилися ноги.
- Ти зможеш. Усе добре, не здавайся! - Не зупиняйся.
Раунд завершено.
Лі Че Юна виключено.
Я виклався на повну,
але мені було трохи соромно.
Четвертий раунд розпочнеться негайно.
- Уперед! Останній раунд! - Це останній раунд!
Пройдімо до фінальної четвірки!
Якщо виграю тут, то буду в четвірці найкращих.
Я схрестив пальці.
Цю гру було створено для мене.
А найголовніше — я ненавиджу програвати.
Тож я виграю.
- Нумо! - Уперед!
Ворушіться!
- Диви на Джастіна. - Легко біжить.
Біжи!
Джастін не жартує.
Уперед!
Він біжить.
Він неймовірний.
Поглянь, як він іде.
Уперед, Джастіне. Ну ж бо!
Звідки він такий вправний?
Чудово, Джастіне!
Він так далеко попереду.
Він — це дещо.
Просто йди, друже. Йди!
Не здавайся, Мін Кьоне!
- Біжи! - Нумо, ти можеш це зробити.
Я продовжував говорити собі, що зможу. Я справді зціпив зуби, щоб втриматись.
Ну ж бо! Уперед!
Не здавайся!
Я дуже не хотів програти й бути виключеним.
Джастін має велику витривалість.
Джастіне, біжи!
Джастін — звір.
Я дуже близький до перемоги.
Скоро все закінчиться.
Він був на горі.
- Швидше! - Нумо!
Уперед, Мін Кьоне!
Я був виснажений.
Але я бачив, як Джастін рухається,
тому моєю метою було просто закінчити перегони.
Уперед!
Він божевільний.
Тож Джастін просувається ось так.
Хто знав, що це буде він? Він дивовижний.
Матч завершено.
Джастіне!
- Джастіне! - Матч завершено.
Чудово, Джастіне!
Джастіне!
Останній вцілілий із команди Лі Че Юна — Джастін Гарві.
- Молодець, Джастіне. - Джастіне, молодець.
- Він крутий. - Гарна робота.
Навіть якщо я виграв, це було не дуже приємно.
Усі члени моєї команди були виключені через мене,
і я єдиний, хто вижив.
Це було гірко-солодке відчуття.
Відтепер я гратиму заради перемоги членів моєї команди,
а не заради себе.
Я програв тому, хто, як я знав, був сильним,
тож я зміг примиритися з результатами.
Найбільший подарунок, що я можу зробити тілу, яке важко працювало,
це звільнити його від кайданів.
Я зайшла набагато далі, ніж очікував.
Я багато працювала.
Замість того, щоб розводитися про моє недосконале лідерство,
хочеться думати, що моя команда приєдналася до мене в цій подорожі,
і за це я дуже вдячний.
Мені шкода і я дуже вдячний водночас.
Спогади про це я збережу назавжди.
Я вважаю,
що дійшов так далеко завдяки моїм чудовим товаришам по команді.
Участь у цьому шоу
була як яскраве світло маяка,
що осяяло своїми променями мої нудні будні.
Цей дорогоцінний досвід приніс мені стільки радості.
Щиро вам дякую.
Добре сказано, Сон Біне.
Покінчу з цим, як боєць.
АНДРЕ ЧІН, ПАК ВУ ЧІН, ПАУЕР ХУ ЯМІ, ЧОН Ю ІН
Треті перегони.
Команда Андре Чіне.
Давайте сюди.
Вісім до кінця!
- Один, два, три, зможемо! - Зможемо!
- Уперед. - Зробімо це.
У нас було лише четверо людей,
тож на один раунд менше.
Ми більше займалися спринтом,
коли інші команди бігли марафон.
Я знав, що мушу стримувати себе,
але я пам’ятав про ризик програшу, якщо поставлюся занадто легко.
- Думаю, Андре впорається. - Згоден.
- Він високий і все таке. - Він добре бігає.
Кожен може тягти каток, як постарається.
Але я вірю, що розум переважає над матерією.
Це сила волі.
Ву Чін міцний.
- У нього чудове тіло. - Так.
Ву Чін може перемогти.
- Він витривалий. - Так.
У всіх членів моєї команди хороша витривалість,
тому я знав, що буде нелегко.
Але я був налаштований вижити.
Зараз розпочнеться матч команди Андре Чіна.
- Щасти! - Щасти!
- Поїхали! - Не забийся!
РАУНД 1
Уперед!
- Їм не потрібно поспішати. - Не кваптеся.
Я одягнув ремені й потягнув, і це було важче, ніж я думав.
Відчуття було таке, наче схопили ззаду в регбі.
Він виявився легшим, ніж я думав.
Я подумав, що це можливо.
Ву Чін рухається швидко.
Легше.
Вона далеко позаду. Дуже відстала.
Чудово, Ю Ін!
- Ще один крок. Ось так. - Гаразд.
Трохи прискорся, щоб пройти горб.
- Чудово! - Ти маєш його пройти. Ось так!
Мій каток рухався не так гладко.
Але всі інші вже підлаштувалися
і швидко рухалися вперед.
Нумо, Ю Ін.
Чудово! Не зупиняйся.
- Ти майже на місці. - Нумо!
Мої ноги!
Не зупиняйся.
Я не шкодую.
Я почувалася вільною, бо зробила все, що могла, до кінця.
Раунд завершено.
Добре. Закінчуй.
Чун Ю Ін виключено.
Сподіваюся, мої товариші по команді впораються в наступних раундах.
Ти впораєшся.
Другий раунд розпочнеться негайно.
- Починається зараз. - Він буде напруженим.
Я вже втомився.
Він, мабуть, виснажений.
Тоді я зрозумів. що це було важче, ніж я думав.
Просто працюй. Працюй далі.
РАУНД 2
- Поїхали! - Поїхали!
Овва, а вони швидкі.
Андре має велику силу тяги.
Чорт забирай.
Зберігай спокій.
Я відчув поспіх,
тож зрештою припустився помилки.
Вони набирають великих обертів.
Ти молодець!
Затягни ремені, Ву Чіне!
Андре має почати рухатися.
- Біжи, Пауере! - Іди швидше!
- Поїхали! - Уперед!
Уперед!
- Поїхали! - Чудово!
Ву Чін переможе.
Відпусти мотузку й тягни.
- Нумо! - Уперед, Пауере!
Уперед!
Чорт забирай.
Він не рухався, навіть коли я тягнув.
- Тож це було дуже прикро. - Уперед!
Тягни!
Але я хотів довести справу до кінця.
- Такі сильні. - Не здавайся!
- Поїхали! - Андре сильний.
Розташуй правильно.
У мене не було часу переставити ремені раніше.
Мені треба було рухатися якомога швидше.
Ось де я дав маху.
Здавалося, у мене був шанс.
Я відчував такий поспіх.
Треба затягнути його далі.
Мусиш почати бігти.
Він повинен був зробити це раніше.
У тебе немає на це часу. Поспішай.
Дотягуй. Обережно.
Чорт забирай.
Гаразд.
Обережно.
- Чудово. Уперед! Біжимо! - Молодець!
- Гарна робота. - Закінчуй із ним.
Раунд завершено.
- Гаразд. - Пауера Ху ЯМІ
виключено.
Третій раунд розпочнеться негайно.
Я відчував, що втомлююся.
Оскільки мені було важко, я знав, що Ву Чіну теж було нелегко.
Я трохи задихався.
Але я більше хвилювався за свої ноги.
Саме тоді це найбільш виснажує.
- Трясця. - Тепер усе залежить від сили волі.
Останній раунд буде битвою сили волі.
Я покажу всім, що вмію як олімпійський чемпіон.
Я прийшов на це шоу, щоб вижити до самого кінця.
Якщо я просто пройду цей раунд, то буду в першій четвірці.
Зроби або помри.
Я так хвилююся.
Повним ходом!
Покажи їм!
- Уперед! - Викладися на повну!
Останній раунд!
Уперед!
- Твої ноги ще не втомилися! - Це останній раунд!
Мені потрібно швидко надіти ремені, як і в перших двох раундах.
Як не дивно, найлегше мені було в останньому раунді.
- У них обох хороша витривалість. - Так.
- Гаразд! Уперед! - Поїхали!
- Ву Чіне! - Гаразд!
Я випадково надів лівий ремінь на шию,
через що відчув, що нахилився на один бік.
Уперед!
Тягни!
- Уперед! - Поїхали!
Уперед!
Гаразд!
- Уперед! - Тримайся посередині. Посередині.
Ву Чіне, не хвилюйся через ремені.
Не хвилюйся про лінію!
- Не хвилюйся про лінію! - Негайно, Ву Чіне!
Саме так!
- Гаразд! - О, ні.
О, ні.
Обережно!
Рушай. Поквапся.
Тут усе може скластися інакше.
Зберігай спокій. Не роби помилок.
Уперед, Андре. Нумо!
- Гаразд. Тримайся. Тягни! - Це останнє коло!
- Поїхали! - У Андрія все чудово.
- Овва, Андре! - Він дивовижний.
Уперед, Андре!
Андре крутий.
- Він втрачає сили. - Біжи, Пак Ву Чіне!
- Ти зможеш! Біжи! - Пак Ву Чіне!
Андре виграв.
Затягни сильніше.
Застряг.
Я перестав тягнути занадто рано, тож він застряг.
Я потягнув, але каток не зрушив.
Підніми його за рукоятку!
Швидше, Ву Чіне! Останній шанс!
- Не може бути. - Не може бути.
Це були найбільш напружені секунди мого життя.
- Біжи! - Біжи!
У тебе вийде!
- Біжи! - Біжи!
Його каток теж застряг.
Не можна відпускати зарано.
Це вирішує результат.
Господи.
Матч завершено.
Який чудовий матч.
Андре зробив його.
Він гравець збірної з регбі. А ти як думав?
Я не очікував меншого.
Це здавалося нереальним.
Я був дуже розчарований.
- Що щойно сталося? - Це було божевілля.
- Здавалося, що я дивився фільм. - Це було так нервово.
Молодець, Ву Чіне.
Ви обидва молодці.
Ти крутий.
Я поставив на кін усе,
але програв.
Хоча частково відчув полегшення.
Для мене це не кінець. А тільки початок.
Я повернуся до своєї професії й наполегливо тренуватимуся.
Я хотів би подякувати Андре Чіну
й решті членів моєї команди
за те, що дійшов сюди.
Це було дуже корисно,
і для мене це була чудова можливість замислитися над собою.
Я й далі наполегливо тренуватимуся і стану тією,
ким ви всі зможете пишатися.
Дякую.
Насамперед я хотів би подякувати моїй команді.
Я буду думати про вас і зроблю все, що зможу, у фіналі.
Дякую.
Усі молодці.
- Може, зробимо це востаннє? - Так.
- Вісім до кінця! - Один, два, три.
- Зможемо! - Зможемо!
- Гарна робота. - Гарна робота.
Дякую.
АНДРЕ ЧІН 195 СМ, 100 КГ
Члени команди Чон Чі Хьона, станьте біля своїх торси.
Треба віддати йому належне за перемогу над ними.
- Це був матч усіх зірок. - Легенда всіх часів.
Чотири учасники, що вибули,
можуть тепер розбити свої торси.
Як шкода.
Це таке дивне відчуття.
Це дійсно так.
- Вони повернулися з пекла. - Атож.
Ледь уникнули смерті.
ЧОН ЧІ ХЬОН, АМОТТІ, ЛІ ЧАН КУН, КІМ ЧІ ХЬОК, КІМ МІН СУ
Це такий великий матч.
Це матч усіх зірок.
Це практично фінальний раунд.
Я не знаю, хто переможе.
Цікаво, кого виключать першим.
Передчуваю, що це буде запекла гра.
Але я думаю, що або Лі Чан Кун,
або Амотті візьмуть гору.
Обидва мають витривалість,
швидкість і силу.
Думаю, Мін Су здолає їх.
М’язи Мін Су не просто для показухи.
Це справжні м’язи.
Він божевільний. Він буквально Танос.
Я визнаю, що беззаперечно програв Мін Су в попередньому завданні
Просто дивлячись на наші тіла,
я був упевнений, що витриваліший за нього,
тому що колись я був професійним спортсменом.
Але я помилявся.
Це завдання дало мені зрозуміти, що Мін Су може стати переможцем.
Я зауважив Чі Хьока, професійного веслувальника.
Веслування — це вид спорту,
що вимагає багато сил, а також кардіореспіраторну витривалість.
Тож я подумав, що він добре впорається, саме тому я остерігався його.
Було б чудово, якби Чі Хьон переміг.
- Фізично він менший. - У нього менша рама.
У Чі Хьона менша рама порівняно з іншими членами команди,
тож я подумав, що він буде в невигідному становищі
у змаганні, що вимагає м’язової витривалості, як це.
Щойно я почув, що це за завдання,
я знав, що це буде нелегко і що я буду в невигідному становищі.
Хоча це буде нелегко, я не здамся
і всіх здивую
ще одним несподіваним результатом.
За цим буде цікаво спостерігати.
Як це буде відбуватися?
Усі п’ятеро зняли футболки.
У них у всіх м’язисті плечі.
Це що, змагання з бодібілдингу?
Ми б процвітали, якби мали п’ять таких биків
за часів династії Чосон.
Вони б не переставали працювати.
Буде висока конкуренція.
Я сформував найсильнішу команду,
тож прикро, що ми вже повинні розлучитися.
Я знаю, що це буде нелегко, але я буду намагатися до кінця.
Зробімо це!
- Поїхали! - Ми зможемо.
Це була моя гра.
Тягання катків вимагає багато сил,
тому я впевнений, що виживу.
Якщо мені все одно доведеться битися з ними,
я повинен просто перемогти їх тут і пройти далі.
Навіть серед Месників один сильніший за інших.
Я буду останнім, хто виживе.
Як тільки пролунає свисток,
розпочнеться матч команди Чон Чі Хьона.
Біжи з самого початку.
- Щасти. - Уперед.
Уперед!
- Гаразд! - Уперед!
Овва, а вони швидкі.
Чон Чі Хьон найшвидший.
Вони йдуть нога в ногу!
Чон Чі Хьон швидкий.
Якого біса?
Чі Хьон сильно тягне.
Я подумав, що мушу викластися на повну із самого початку.
- Чон Чі Хьон не жартує. - Ти можеш це зробити.
Чудово!
Чи повинно це бути так просто?
Ти знущаєшся з мене.
Він маленький велетень.
Я був такий шокований.
Це було не те, чого я очікував.
Поглянь на Таноса.
Його каток виглядає легким, як пір’їнка.
Він міг би бігати з ним на руках.
- Нумо! - Він обходить його.
- Просто йди. - Немає часу.
Чі Хьока виключать першим.
- Чі Хьока? - Так.
Що відбувається?
Вони швидкі.
Поглянь на Чі Хьока.
Я знав, що мушу бігти так швидко, як можу, коли не тягнув.
Вони повинні вміти підтримувати свій темп.
- Уперед! - Вони зараз втомляться.
Досі все було добре.
- Так. - Навіть найменша помилка має значення.
Іншого шансу вони не матимуть.
Біжи, Мін Су!
Це твій останній шанс. Скористайся ним.
Гаразд. Біжи!
Він такий вправний.
Молодець, Чан Куне!
Я щойно подумав про те, щоб прибігти якомога швидше.
Я мусив показати все, що маю.
Біжи, Чі Хьоне!
Уперед, Мін Су! Уперед!
Чорт забирай.
- Зачекай. Йдуть на рівні. - Вони всі такі вправні.
Усе залежить від останнього забігу.
Гаразд! Біжи!
Ну ж бо!
- Просто рушай! - Біжи!
Негайно уперед!
Гаразд! Біжи!
Він здався.
Молодець.
Раунд завершено.
Кім Мін Су виключено.
Ти молодець!
Гарна робота!
Ти молодець.
Мін Су.
Думаю, він пошкодив ногу.
Коли я перестрибнув і приземлився на праву ногу
мою ногу ззаду звело судомою.
Через це я не міг бігти на повній швидкості.
Але я не почувався таким засмученим, як я думав.
Залишилися лише найсильніші.
Справді сильні люди.
Їм довелося викластися на повну від самого початку.
- Як вони зроблять е ще тричі? - Це жеребкування.
Вони вже вичерпали всю свою енергію.
Вони мало не падають.
Вони, мабуть, дуже втомилися.
Хто ж переможе?
Починається другий раунд.
- Уперед! - Уперед!
- У тебе вийде!
Я просто натягнув ремені руками,
і це було досить легко.
Тож я вирішив продовжувати тягнути в той бік.
Він втомився. Його ноги відмовляють.
У нього й раніше тремтіли ноги.
Я був спантеличений.
Ні!
- Мені так шкода його. - Відстій.
Він неправильно розташував ремені.
Він не встиг налаштувати. Це було несподівано.
Що він збирається робити?
Ремінь застряг під катком.
У першому раунді я кинув його на землю, не думаючи наперед.
І це поставило мене в невигідне становище.
Я знав, що мушу його витягнути якнайшвидше
й почати бігти,
але це було нелегко, тому що я відчував поспіх.
Гаразд, рушай. Це ще не кінець!
Не здавайся!
- Уперед! - Не зупиняйся, Чан Куне. Не здавайся!
Уперед!
Ніколи не знаєш, що станеться. Не здавайся.
Уперед! Тримайся!
Біжи, Чан Кун! Кидай і рушай!
Не здавайся.
Не здавайся!
- У нього відмовляють ноги. - Ти впораєшся.
- Зберігай спокій і не хвилюйся. - Чорт забирай.
Ну ж бо. Тобі просто треба повернутися.
- Повертаймося! - Нумо!
- Біжи! - Не хвилюйся.
Закінчуй перегони, Чан Куне.
- Гаразд! Уперед, Чан Куне! - Чудово, Чан Куне!
Раунд завершено.
- Лі Чан Кун вибуває. - Чорт забирай.
Це так прикро.
Він нічого не міг із цим вдіяти. Він, мабуть, дуже розлючений.
Йому лишається лише засмучуватися.
Після випадку з ременем
усе пішло під укіс.
Якби я пройшов цей раунд,
здається, я б ще більше розслабився
і проявив би себе краще, тому я розчарований.
Я дуже розчарований. Справді розчарований.
У них залишилося ще два раунди.
Вони, мабуть, дуже втомилися.
Жоден із них не має переважаючої сили.
Це бій на витривалість.
Усі вони витривалі.
Можливо, це через адреналін,
але я не дуже втомився.
Мені потрібно лише перемогти двох і потрапити до четвірки найкращих.
Залишилося перемогти лише двох. Я не здамся.
Як тільки пролунає свисток, розпочнеться наступний раунд.
РАУНД 3
- Щасти! - Ти впораєшся! Тримайся!
У тебе вийде!
Чі Хьок чудово справляється.
- Уперед, Амотті! - Уперед!
Ти молодець, Чі Хьоне.
Які в нього довгі ноги.
Амотті дуже швидко одягнув ремені.
Чі Хьон ще не втомилася.
Усе гаразд, Чі Хьоку! Ти все ще швидкий.
Гаразд! Чудово, Чі Хьоне.
Покажи їм силу маленького велетня, Чі Хьоне!
Нумо, Чі Хьоку!
Чі Хьок витратив усі свої сили в другому раунді.
Я знав, що дав маху.
Оскільки я біг спиною вперед, я використовував лише квадрицепси.
Тому мої м’язи дуже швидко втомлювалися.
Чі Хьок не дуже добре тримав темп.
У всіх них не було вибору, як викластися на повну.
- Що? - О, ні.
- Він дав маху. - Просто руш.
Ці двоє можуть не хвилюватися.
У них буде час перелаштувати ремені.
Я продовжував говорити собі, що мушу вижити, незважаючи ні на що.
О, ні.
Не зупиняйся. Це ще не кінець!
Він мало що може зробити, бо в нього відмовили ноги.
Молодець, Амотті!
Так тримати, Амотті!
- Бережи сили, Чі Хьоне. - Збережи свою енергію.
- Нумо. - Уперед.
Я не знав, що робити,
але я зробив усе, що міг, щоб вижити.
- Прилаштуй ремені, Амотті. - Приготуй їх.
У тебе є час.
Налаштуй їх!
Треба затягнути каток далі!
- Затягуй! - Ще ні!
Це ще не кінець.
Вони ще не перетнули фінішну лінію,
тож у мене ще є шанс.
Вони йдуть нога в ногу.
Обережно.
Раунд завершено.
Кім Чі Хьока виключено.
- Молодець! - Молодець!
Молодець.
У нього підкосилися ноги.
Молодець!
Як прикро.
- Ти молодець, Чі Хьоку! - Молодець!
Я ніколи не була таким втомленим навіть після тренування.
Але під час цього завдання було схоже, що мої м’язи
волали на допомогу вперше в житті.
Це була найважча битва в моєму житті.
- Зараз це дійсно так. - Це останній раунд!
Тепер розпочнеться четвертий раунд.
Це останній раунд!
- У тебе вийде! - Зробімо це!
Гаразд!
Як думаєш, хто переможе?
- Думаю, Амотті переможе. - Амотті?
Так, Амотті.
Розмір має значення.
Думаю, переможе Чі Хьон.
Він не може програти. Сам бачив.
- Ти бачив... - А, це.
Це було божевілля.
Я майже закінчив.
Я зроблю все, що можу
й покажу людям силу волі олімпійця.
Він був тим, хто врятував мене з пекла.
Тож у мене були змішані почуття.
Але оскільки це наша остання битва,
я вважаю, що робити все можливе, —
це спосіб виявити повагу до суперника,
тож саме це я і збираюся зробити.
Щойно пролунає свисток,
почнеться наступний раунд.
- Уперед! - Уперед!
Переклад субтитрів: Юрій Обревко