Poslední kolo!
Až zapíská píšťalka,
začne další kolo.
- Do toho! - Do toho!
- Ještě jim fungují nohy. - Pojďte!
Mají obrovskou výdrž.
Jak to, že ještě běží?
Jsou šílení.
Jsou vážně z jiného světa.
Ještě mají energii.
Prostě jsem pokračoval. Říkal jsem si, že musím běžet dál.
Zůstaň v klidu.
Pěkné!
- Do toho, Či-hjone! - To dáš!
Podívej se na něj.
- Páni, Amotti. - Amotti!
- Do toho, Či-hjone! - Do toho!
- Amotti je šílenec. - Je to šílenec.
- Amotti je šílenec. - Blázen.
- Je to šílenec. - Vážně.
- Poslední kolo! - Lez po čtyřech!
- Na všechny čtyři!
- Do toho! - Běž!
Nevzdávej to! Ještě není konec!
- Po čtyřech! - Po čtyřech!
Byl jsem vyčerpaný z předchozích kol.
Ale Amotti byl plný síly.
I tak jsem do toho chtěl dát vše.
Pojď, Či-hjone!
Do toho!
To dáš. Nevzdávej to.
- Můžeš ho dohnat. - Pokračuj.
- Ještě není konec. Nevzdávej to. - Ještě není konec!
Pro Amottiho je to hračka.
Pěkné!
- Ano, Amotti! - To je ono!
Amotti má pořád ještě energii.
- Jak je to možné? - Až do konce!
To dáš!
Nevzdávej to. To nic. To dáš!
Chtěl jsem jít rychleji.
Ale v tu chvíli už jsem byl na pokraji sil
a neměl jsem dost energie, abych pokračoval.
Mysl mám stále v nejlepších letech, ale mé tělo to nedalo.
Cítil jsem, že jsem selhal.
Opět jsem si uvědomil své hranice.
- To snad ne. - Je to blázen.
Zápas skončil.
Tak jo!
Konečně je po všem.
Vyhrál jsem.
Byl jsem rád, že jsem vyhrál,
ale cítil jsem se hrozně.
Cítil jsem se hrozně.
To dáš!
To zvládneš!
- Pojď, Či-hjone! - Byl skvělý.
- Do toho! Dokonči závod! - Byl jsi nejlepší!
- Pěkné. - Dobrá práce.
- Výborně. - Gratuluju.
- Dík, Či-hjone. - Dobrá práce.
Musíš vyhrát.
Díky.
- Poděkuj Či-hjonovi. - Díky, Či-hjone!
- Vyhraj ty peníze. - Koukej vyhrát!
Díky.
- To byla nádhera. - Úžasné.
Máš můj respekt.
Pěkné!
- To je ono! - Byl to těžký zápas.
Poslední přeživší z týmu Či-hjon je...
Amotti.
Do toho, Amotti!
Dostat se tak daleko bylo těžké.
Měl jsem nejlepší spoluhráče.
Proto do toho dám vše
a vyhraju i za ně.
Byl to nejsilnější tým.
Vedl sis skvěle.
Je konec.
- Vedl sis skvěle. - Dobře ty.
- Musí být zklamaný. - Jistě.
Přemýšlel jsem nad tím, jak by to dopadlo, kdybych byl lepší.
Byl jsem šťastný, že jsem cítil emoce,
které jsem cítil během své sportovní kariéry.
Ale teď, když je po všem, jsem dost zklamaný.
Připravoval jsem se na to,
jako by to byly mé čtvrté olympijské hry.
Dal jsem do toho všechno, takže nelituji.
Dokonce jsem si užíval i přípravu.
Vrátím se ke své profesi
a budu se dál překonávat.
Škoda.
Bylo mi ctí být na této cestě s tak skvělým týmem a velitelem.
Vrátím se silnější.
Nechce se mi ho rozbíjet.
Bylo mi ctí být součástí tohoto týmu.
Thanosi.
Je smutné vidět, jak ho rozbije.
Luskni prsty.
Je škoda ho rozbít.
To je.
Bylo skvělé být v týmu s tak úžasnými lidmi.
Protože porazil všechny z týmu,
doufám, že Amotti vyhraje a naše prohra bude mít smysl.
Bylo to super. Díky.
Byli jste skvělí!
Výborně, Či-hjone.
Byli jste skvělí.
- Amotti, musíš vyhrát. - Musíš.
- Musíš vyhrát. - Vyhraj za nás.
- Bez tebe - Jsi naše naděje.
bych byl vyřazen.
- Skvělá práce, lidi. - Dík.
Dobrá práce, všichni.
AMOTTI 183 CM, 87 KG
TOP 4: HONG POM-SOK, JUSTIN HARVEY, ANDRE ČIN, AMOTTI
PHYSICAL: STO STATEČNÝCH POD ZEMÍ
9. DÍL 1/100
Je skoro po všem.
Věříte si?
V první řadě byly úplně jiné zápasy.
Úplně jiné.
Takže je to nepředvídatelné.
- Netuším, co nás čeká. - Je to nevyzpytatelné.
Který úkol pro vás byl nejobtížnější?
Amotti?
Pro mě to byl první týmový zápas.
- Závod v bludišti? - Ano.
- S Tong-hjonem? - Prohráli jste.
- Ano, prohráli. - No jo.
A potom ten zápas útěchy...
Zápas útěchy byl děsivý.
Věděl jsem, že dlouho nepřežiju.
- Jo. - Jeden vítěz.
Přesně. Jen jeden.
To pro mě byly nejtěžší úkoly.
Ten zápas útěchy... My tři jsme se jen dívali.
- Byla to ta nejkrutější hra. - Ta nejdrsnější.
Vy jste to měli snadné.
Co?
Měli.
Díval jsem se shora.
Věděl jsem, že bych nepřežil, kdybych tam byl.
Vsadím se, že to byl nejtěžší úkol.
Co bylo nejtěžší pro tebe, Justine?
Poslední úkol.
- Válce. - Jo, válce.
Ne tolik kvůli fyzické náročnosti,
ale protože jsem musel soupeřit se členy týmu.
Chemie a týmová práce mého týmu byly podle mě nejlepší.
Bylo smutné vidět je všechny vyřazené.
Nebylo snadné je porazit.
Na začátku jsem se ptal, jaké děláš sporty a tys řekl,
- že všechny. - Jo.
Říkal jsem si: „O co jde?“
Myslím, že jsem zkusil všechno.
Už od dětství jsem dělal různé sporty.
Dělám skoro všechny sporty.
A nedávno jsem začal dělat CrossFit.
Líbí se mi, protože zahrnuje všechno, co mám rád
do jednoho sportu.
Amotti, také jsi jako teenager sportoval?
Ne, začal jsem dělat CrossFit, když mě propustili z armády.
- Začal jsi po vojně? - Ano.
Chtěl jsem se stát slavným CrossFitterem.
Ale pak jsem měl autonehodu.
Tak sis zranil kotník.
Ano, zlomil jsem si kotník.
Myslel jsem, že už nebudu moct cvičit.
Kotník už nemůžu používat jako dřív,
ale jsem vděčný, že mohu pořád cvičit.
Připadám si jako ambasador ragby, protože o něm hodně mluvím.
Přestože se korejský národní ragbyový tým zúčastnil olympiády,
měl jsem několik operací kolene,
takže jsem musel odejít do důchodu.
Ale nelituju ničeho, protože jsem se zapsal do dějin
jako reprezentant Koreje.
Po operaci se člověk vždy cítí nesvůj.
- Máš pravdu. - Také mi operovali rameno,
takže mám pořád strach, že bych si ho mohl znovu zranit.
Rameno, kotník, koleno. A co ty?
- Zápěstí. Nemůžu ho ohnout. - Zápěstí?
Pokud budeme bojovat,
- půjdu ti po koleni a tobě po zápěstí. - Koleno, zápěstí a kotník.
Dobře.
Kopnu tě do kotníku.
Bože.
V čem si nejvíc věříte?
- Pro Pom-soka je to běh. - V běhu.
- Rozhodně běh. - Jo.
Nechci, aby to byl souboj.
Já chci jedině souboj.
Já také. Protože jsme oba hráli ragby.
- Oba chcete souboj. - Jo.
Všichni tři
jste sportovci a máte velkou výdrž.
Ať to dopadne jakkoli, nebudu litovat, protože vím,
že jsem do toho dal vše.
Je mi ctí. Opravdu.
- Asi to všichni máme stejně. - Jo.
Také nebudu ničeho litovat.
Já ne.
- Nesnáším prohry. - Jasně.
- Chci vyhrát. - Ale...
Neřekli, že chtějí prohrát.
- Pravda. - Ale znělo to jako...
Neřekl jsem, že to vzdávám.
Znělo to, jako bys byl připraven prohrát.
- Ne, budeme se snažit. - Tak jsi to nemyslel?
- Ale když prohrajeme, nic se nestane. - Aha.
Jen mi to tak připadalo.
- Jistěže chceme vyhrát. - Jde o tohle.
„Chceme vyhrát“ a „vyhrajeme“ jsou dvě různé věci.
- Je to v hlavě. - Přesně.
Dáme do toho všechno až do konce.
- Dobře. - Dáme.
- Tak jo! - Máme na to.
TOP 4
Hledání nejdokonalejší konstituce
bez ohledu na pohlaví, věk nebo rasu.
Physical: Sto.
To je ono.
- Finále. - Kdo vyhraje?
Proč jsem nervózní?
Nevěřím, že tu sedím.
Musí být nervózní.
- To jo. - Jo.
Po náročných zápasech se 100 soutěžících
zatím přežili...
Amotti...
Doslova se vrátil z pekla.
- Je to šílenec. - Hong Pom-sok...
Andre Čin...
a Justin Harvey.
Do toho, Justine.
- Je super. - Vypadá skvěle.
Ten, kdo přežije až do konce,
neporažená konstituce,
vyhraje 300 milionů wonů.
- Šílené. - Šílené.
Jeden z nich vyhraje.
Je to napínavé jako olympiáda.
Zbývá poslední úkol,
který rozhodne o vítězné konstituci.
Při předchozím úkolu zbývalo 20 lidí.
Ale teď zbývají jen čtyři.
Mám 25% šanci na výhru.
Jelikož už jsem se dostal tak daleko,
chci být konečný vítěz a zachránit své torzo.
Jsem nervózní.
Toužím po tom víc a víc, když jsem se dostal tak daleko.
Takže musím vyhrát za každou cenu.
Musel jsem porazit svůj tým, abych došel až sem.
O důvod víc,
proč se snažit a vyhrát.
Poslední úkol
bude sestávat
ze tří kol.
3 KOLA
- ...bude sestávat ze tří kol. - Tři kola?
S každým kolem to bude těžší.
Musí být nervózní,
protože nevědí, co je čeká.
První kolo posledního úkolu,
který rozhodne o poslední přeživší konstituci,
bude nyní oznámeno.
Co to bude?
Jsem na to zvědavý.
- Je mi zle. - Těším se.
Budeme na nich viset?
Co je to?
- Něco spadlo. - To je provaz?
Sakra, to je provaz?
- Co je to? - Co je to?
Musí vyšplhat po laně?
- Lano? - Asi po něm budou šplhat.
- Ale jsou tam držadla. - Co?
První kolo posledního úkolu.
Soutěžící musí držet lano, na kterém visí jejich torzo,
a udržet ho až do konce.
- Udržet? - Musí ho udržet.
To je šílené.
Soutěžící, který neudrží své torzo,
bude okamžitě vyloučen.
Tíha torza, které musíte udržet,
má 40 % vaší tělesné váhy.
V prvním kole bude jeden soutěžící vyloučen.
Hra skončí, jakmile bude jeden ze soutěžících vyloučen.
Zbývající tři soutěžící postoupí do dalšího kola.
Mám dobrou výdrž v pažích.
Když jsem sledoval zápas útěchy v první řadě,
usoudil jsem, že bych přežil, kdybych tam byl.
Byla to stejná hra,
proto jsem čekal, že toto kolo přežiju.
Tohle je moje hra. Věřil jsem si.
Ochráním své torzo za každou cenu.
Vydržím až do konce.
Ta hra se mi líbila.
Mám skvělý stisk.
Myslím, že budu buď první, nebo druhý.
Máme chránit svá torza.
A poprvé můžeme svá torza chránit vlastníma rukama.
Budu se muset vypořádat se svou váhou.
Ochráním své drahocenné torzo za každou cenu.
První kolo posledního úkolu Physical: Sto,
nyní začne.
Nejsou si ti čtyři dost podobní?
- Žádný není obzvlášť nabušený. - Jo.
- Jsou štíhlí. - Výkonné svaly.
- Pom-sok a Amotti mají dobrou výdrž. - Jasně.
- Prvotřídní. - Naprosto.
Fandím Justinovi a Andremu,
- Chápu. - protože jsou slabší.
- Musíme fandit Amottimu. - Jasně.
Musí vyhrát, abychom věděli, že jsme prohráli s tím nejlepším.
- Jasně. - Máš pravdu.
- Fandím Pom-sokovi. - Já taky.
- Že? - Jo.
- Začínají. - Začínají.
- To je super. - Torza už visí.
- Co to sakra je? - Torza vážně visí.
- Podívejte. - To jsou ostatky.
To jsou naše torza?
Je jich hodně.
- Naše ostatky. - Přesně tak.
Torza poražených.
Poslední úkol Physical: Sto.
Nyní začne první kolo.
Jdeme na to.
- Pojď, Andre! - Do toho!
- Jdeme!
- Do toho, Justine. - Do toho.
Musí být nervózní.
V prvním kole posledního úkolu si věřím,
myslím, že to začíná skvěle.
Dokázal jsem toho už spoustu.
Pokud neochráním své torzo, měl bych jít domů.
Byl jsem ve speciálních jednotkách
a byl jsem požárník,
takže jsem pyšný na svou vůli.
Věřím, že v tomhle mám navrch
oproti ostatním soutěžícím.
Věřím si.
Věděl jsem, že vydržím až do konce, takže jsem neměl obavy.
Stačilo, abych si věřil.
Věřil jsem si.
Zápas nyní začne.
- Jsem nervózní. - Je to stres.
Do toho!
Justin se zaklání.
JUSTIN HARVEY 34 KG
Používal jsem vlastní váhu, spíše než sílu,
abych táhl za lano.
Moje taktika spočívala v tom, že se co nejvíc zakloním.
ANDRE ČIN 100 KG
ANDRE ČIN 40 KG
Usoudil jsem, že bude lepší používat převážně jednu paži,
aby mohla druhá paže odpočívat
a pak je podle potřeby střídat.
AMOTTI 87 KG
AMOTTI 34,8 KG
Moje strategie byl hákový úchop.
Při CrossFitu
takto zvedáte činky.
Hákovým úchopem ulevíte předloktí.
Mou strategií bylo udržet si co nejvíce
sílu předloktí.
HONG POM-SOK 76 KG
HONG POM-SOK 30,4 KG
Musel jsem vydržet co nejdéle,
a tak jsem moc nepoužíval předloktí.
Proto jsem natáhl paže
a využil svou tělesnou váhu, aby mi pomohla.
Musí využít vlastní váhu, protože jde o výdrž.
Náš velitel...
- Pro Pom-soka by to mohlo být výhodné. - Máš pravdu.
Říkal, že má neúnavná předloktí.
Amotti je tak stabilní.
Ani jsem se nehnul.
Nemohl jsem své torzo nechat spadnout.
Justin má zavřené oči. Soustředí se.
Je v pohodě.
Potí se mi ruce.
- Mně taky. - Vážně.
- Bože. - Jsou úplně zpocené.
Zajímalo by mě, jak těžké to je.
Taky mě to zajímá.
Musí se navzájem sledovat.
Jasně, určitě si všimnou, až se někdo unaví.
Chci cítit, jak je to těžké.
Jsem zvědavý.
Mrzelo by mě, kdyby mě vyřadili tady.
Je to bitva se sebou samým.
Začínají se mu potit ruce.
Musel jsem do toho dát víc síly, než jsem čekal.
Takže to začalo být únavné.
To je Andre?
Vypadá trochu unaveně.
- Vypadá unaveně. - To ano.
Nemohli jsme vědět, kolik času uplynulo.
Svaly se mi začínaly namáhat.
Ale ne.
Začíná to cítit.
Postupem času jsem to začal cítit v pažích
a můj stisk slábl.
Nevěděl jsem, že se tak rychle unavím.
Nevypadá to snadně.
- Amotti vypadá uvolněně. - Jde mu to skvěle.
Ale ne. Justin má potíže.
- Ne! - Prosím, Justine. Nepouštěj to.
Ne, Justine.
- Je unavený. - Justine!
To zvládneš!
Jelikož to bylo těžké pro mě, muselo to být těžké i pro ostatní.
Pohlédl jsem na ně a viděl, že Justin má potíže.
- To zvládneš! - Dokážeš to, Justine!
Najednou jsem slyšel, jak lidé fandí Justinovi.
Když jsem to slyšel, byl jsem odhodlanější vyhrát.
Říkal jsem si, že stačí porazit Justina.
Na konci kola měl být vyřazen jen jeden člověk.
To znamenalo, že přežiju, když překonám Justina.
Dokážeš to, Justine!
- Klesá. - Ne.
- Vydrž!
- Justine! - Justine!
- Ne, vydrž. - Nevzdávej to!
- Ne, Justine! - Prosím.
Vážně nechci vypadnout takhle.
Říkal jsem si, že musím porazit Justina.
Co to sakra je?
To myslíš vážně?
Musím přežít za každou cenu.
Ne!
- Ne, Justine. - Ne.
- Vydrž ještě chvíli! - Ne!
- Justine! - Ne!
- Justine!
- Ne! Prosím! - Vydrž!
Vydrž!
Zápas skončil.
- Vydrž! - Ne!
- Ne, Justine! - Snažil se.
Je konec.
Je mi ho tak líto.
Zklamal jsem sám sebe.
Chtěl jsem být lepší.
Proč to musel být první zápas?
Justine.
Musí být naštvaný.
Justin Harvey byl vyřazen
v prvním kole posledního úkolu.
Přežil jsem rád.
Ale nemohl jsem si plně vychutnat, že jsem postoupil
s vědomím toho, že byl vyřazen další člověk.
Věděl jsem, jak se Justin cítí,
tak jsem nemohl dát najevo, že jsem šťastný.
Ale byl jsem rád, že jsem v první trojce.
- Dobrá práce. - Dobrá práce.
- Skvěle. - Jo, Justine.
- Výborně. - Skvěle.
Taková škoda.
Vážně jsem chtěl vyhrát.
Jak jsem postupoval,
začínal jsem věřit, že můžu vyhrát.
Být vyřazený poté, co jsem došel tak daleko,
je opravdu mučivé.
Přeju zbylým soutěžícím...
hodně štěstí.
Jste v první trojce,
takže jste všichni skvělí.
Ať zvítězí ten nejlepší.
Vedl sis skvěle.
- Tak se to dělá! - Tak se to dělá!
Vyřazený soutěžící nyní opustí arénu.
Justine, byl jsi skvělý.
Byl jsi skvělý.
- Skvělý. - Musí ho to štvát.
Taková škoda.
Hodně štěstí, kluci!
- Hodně štěstí. - Děkuju.
Tenhle pořad je drsný.
Je velmi obtížný a náročný.
O to větší zábava to byla.
Nejsem spokojený s tím, že jsem čtvrtý,
ale i tak jsem vděčný za tu zkušenost.
Nicméně čtvrtý prohrál stejně jako stý.
Jsem trochu zklamaný.
Ale když jsem došel tak daleko,
řekl bych, že to nebylo špatné.
První kolo posledního úkolu přežili...
Amotti, Hong Pom-sok a Andre Čin.
Skvěle, Amotti!
Do toho, Amotti!
- Pom-sok je skvělý. Do toho! - Pěkné!
Konkurence.
Andre to přežil.
- Vedl si skvěle. - Přežil.
Ale jde o to,
že je potřeba i štěstí.
- Máš pravdu. - Záleží na hře.
Nyní začne druhé kolo posledního úkolu.
- Hned? - Hned?
Hned?
Co myslíte, že bude příští hra?
Co to bude? Měřili jim výšku vsedě.
- Měřili jejich výšku? - Jo.
Vestoje i vsedě.
- Aha. - Co by to mohlo být?
Už se ani nechci pokoušet hádat.
Vždycky se spletu, takže to nemá smysl.
- Doufám, že to bude něco úžasného. - To jo.
- Něco šíleného. - Něco, co nikdo nečekal.
Physical: Sto.
Soutěžící, dostavte se prosím do arény.
Co je to?
Jakmile jsem viděl arénu, říkal jsem si: „To je šílené.“
„Oni vážně překračují hranice.“
- Cože? - Cože?
- Co je to? - Co je to?
- Je to obrovské. - Obří.
Možná za to budou tahat.
- Nebo to musí držet nahoře? - Že by dřepy?
- Co to sakra je? - To je šílené.
Nevěděl jsem, co budeme dělat.
Máme to zvednout?
Byla tam tři zařízení ve tvaru vozíku.
A byl tam dopravní pás.
Říkal jsem si, proč tam je.
Ani ve snu mě nenapadlo, co na nás čeká.
Druhé kolo posledního úkolu Physical: Sto.
Budete dělat nekonečné...
množství dřepů.
...nekonečné množství dřepů.
- To je šílené. - To je šílené.
To je šílené.
- Nekonečné dřepy? - Ani náhodou.
Bude to tak těžké.
Už ten název mě děsí.
Dřepy? To je šílené.
Ten název byl tak krutý.
„Nekonečné dřepy.“
Trochu mě rozhodilo, když jsem slyšel slovo „nekonečné“.
Taková slova mě děsí.
- Proto měřili jejich výšku. - Jo, proto.
- To je fér. - To je fér.
- Na míru jejich výšce. - Na míru jejich výšce.
Soutěžící začnou dělat dřepy
podle pískání píšťalky.
Váha se bude postupně zvyšovat.
Nahoře něco je.
- Nějaká nádoba. - Jo.
Soutěžící, který neudrží krok s píšťalkou,
nebo neunese váhu, bude okamžitě vyřazen.
Nekonečné dřepy budou pokračovat, dokud nebude jeden soutěžící vyřazen.
To je peklo.
Jak je něco takového napadlo?
To je šílené.
Věří si v tom někdo z nich?
Tohle je také moje hra.
Tohle dělám pořád.
Rád dělám vysoký počet dřepů.
Jakmile jsem slyšel „nekonečné“, věděl jsem, že to je moje hra.
Je nemožné, abych byl poslední.
Už před začátkem jsem věděl, že budu skvělý.
Myslím, že Amotti bude skvělý.
Bude mít výhodu. V CrossFitu se dělá hodně opakování.
Amotti má rozhodně navrch.
Kdyby šlo o těžké váhy, bylo by to příznivé pro Andreho.
Ale Andre hrál ragby, takže má silné nohy.
Ostatní soutěžící pravidelně dělají množství dřepů,
ale já jsem silnější.
Jsem větší a víc vážím,
takže myslím, že mám šanci, když se bude rychle zvyšovat váha.
Velitel Hong si věří.
- Má velkou výdrž. - Má výdrž.
Došlo na nevyhnutelné.
Nedělám dřepy se závažím.
Doufal jsem, že taková hra nebude,
ale bude.
Měl jsem strach.
Byl jsem v koncích.
Před hrou každý soutěžící promluví,
začne Amotti.
Dřepy dělám pořád,
takže si věřím.
Nebudu šetřit silami a postoupím do dalšího kola.
Pěkné!
- Jo, Amotti! - Jo, Amotti!
To dáš!
Je to jeho hra.
Stejně jako doteď,
udělám všechno, abych postoupil do dalšího kola,
a abych ničeho nelitoval.
- Dobře. - To dáš!
- Do toho! - Jo, Pom-soku!
To dáš.
Nebude to snadné.
Bude to nesmírně bolestivé.
Ale bolest mi dává sílu, takže to zvládnu.
- Do toho, Andre! - To zvládneš!
Ve druhém kole posledního úkolu
přežijí jen dva soutěžící.
- Připravují se? - Už začínají.
Jdeme.
Nekonečné dřepy teď začnou.
Už to začíná. Dobře! Do toho!
- Do toho! - Hodně štěstí!
POSLEDNÍ ÚKOL 2. KOLO
Navýšíme váhu.
Hned?
- Cože? - Cože?
Něco tam sypou.
- To jsou kameny? - Vypadá to tak.
- Kameny? - Uhlí.
- Uhlí? - Myslím, že uhlí.
To snad ne.
Je to skutečné uhlí.
Nečekal jsem, že použijí pravé uhlí.
Nevěřil jsem vlastním očím.
Bylo to jako scéna z filmu.
Produkční štáb se zbláznil.
Dali do toho všechno.
- To snad ne. - Působivé.
Děláte si srandu?
Mrazí mě z toho.
Mám husí kůži.
To je působivé.
- Je toho hodně. - Pořád jedou.
Bude to hrozně těžké.
Zastaví se to někdy?
Uhlí pořád přibývalo.
Bylo to nekonečné.
Prosil jsem, aby to přestalo,
ale pořád se sypalo.
Říkal jsem si, kolik to asi váží.
Bylo těžké to odhadnout.
1. SADA: 100 KG
Netuším, kdo bude vyřazen.
Těžko říct, kdo vyhraje.
Budu dělat to, co vždycky.
Bude to hračka.
Nejsem si jistý sám sebou, protože dřepy moc nedělám.
Takže sám nevím, kolik jich zvládnu.
Nevzdám se, ani když mi selžou nohy.
Překonám tlak, pošlu někoho dalšího domů
a postoupím do finále.
Zvedněte závaží a připravte se do stoje.
Píšťalka dá signál, že je čas udělat dřep.
- Hodně štěstí! - Hodně štěstí!
- Do toho!
Je to tady.
Jede to rychle. Nejsou tam přestávky.
Zatím jim to docela jde.
Musí to jít.
Když začaly dřepy, měl jsem dobrý pocit.
Měl jsem obavy, ale když jsme začali,
cítil jsem, že jich zvládnu hodně.
Říkal jsem si, že mám šanci.
Ale protože to bylo snadné,
myslel jsem, že to bude snadné i pro ostatní.
Bylo to příliš snadné.
Bylo to jako moje obvyklá rozcvička.
Začal jsem první sadu jako rozcvičku.
Zatím je to vyrovnané.
Všichni vypadají uvolněně.
Deset.
Víc než deset na set?
Dají 20 opakování?
To je hodně.
Říkal jsem si, kolik těch dřepů bude.
Jelikož neuvedli, kolik dřepů budeme dělat,
začal jsem být trochu nervózní.
Myslel jsem na to, kolik jich budeme dělat.
- Devatenáct. - Devatenáct.
- Dvacet. - Dvacet.
- Nenavýší to teď?
- Budou pokračovat? - Dýchej.
- Dělají další. - Vážně?
- Nezastavují. - Kolik jich musí udělat?
Je to nekonečné.
Jsou fakt dobří.
Andre zaostává.
Ano.
- Kvůli výšce? - Ano.
Má delší dráhu pohybu.
Upřímně jsou oba malincí.
Jsou malí, takže mají výhodu.
Když jste menší, máte kratší dráhu pohybu.
Takže je snazší se rychle postavit.
Bál jsem se, jestli udržím tempo.
Ale první sada byla proveditelná.
- Třicet. - Třicet.
- Váha se nyní zvýší. - Třicet.
- Zvýší se po 30. - Přesuňte se do čekárny.
- Jdou pryč. - Můžou si odpočinout.
To dává smysl. Dobře!
- Už jich dali 30? - Dobře.
- Super. - Musí je pálit stehna.
I 20 dřepů s vlastní vahou je na mě hodně.
Pravda, není to lehké.
I dřepy s vlastní vahou jsou těžké.
Musím uznat, že to dobře promysleli.
- Ten zvuk je šílený. - Poslouchejte.
Zní to brutálně.
Ten zvuk sypání uhlí je šílený.
Sypalo se pořád víc uhlí a já byl nervózní.
Přibylo asi tolik uhlí jako prve.
Zajímalo mě, kolik bude vážit
a jestli ho znovu uzvednu.
Říkal jsem si, že to bude těžké.
Teď je tam asi přes 100 kilo.
Také si myslím.
Bude to něco přes 100 kilo.
Teď to bude těžké.
Ta zvýšená váha může vše změnit.
- Pravda. - Změní se to.
S vyšší váhou to bude jiné.
2. SADA: 150 KG
Zvedněte váhu a připravte se do stoje.
Nemají moc času na odpočinek.
- Jdou rovnou na to. - Začínají brzy po sobě.
Už mají za sebou 30 dřepů, takže to bude ještě těžší.
Nejspíš už jsou unavení.
Podle jejich výrazu poznáme, jak je to těžké.
Jdeme.
Musí to být těžké.
- Musí to být těžké. - Už se tak snadno nepostavili.
Ještě to nebylo moc náročné,
tak jsem myslel, že 30 bude pohoda.
Šlo to.
Měl jsem pocit, že druhou sadu zvládnu.
Zatím to jde.
Jsem zvyklý dělat dřepy se 100 kg.
Zdálo se, že druhou sadu zvládnu.
Píšťalka dá signál, že je čas udělat dřep.
- Zvládneš to! - Hodně štěstí!
- Do toho! No tak! - Do toho!
- Raz. - Pěkné tempo.
Pořád to jde.
Jsou dobří.
Jsem unavený, jen je vidím.
- Je rychlý. - Hele Pom-sok.
Válí.
Pom-sok jde tak rychle dolů.
- Já vím. - Je to tak lepší.
Prozkoumal jsem to zařízení
a přišel jsem na způsob, jak si to zjednodušit.
Měli jsme jít dost nízko, abychom se dotkli sloupků.
Uvědomil jsem si, že se cestou dolů nemusím namáhat.
Cestou dolů jsem se uvolnil a používal sílu jen na zdvih.
To byla moje strategie.
Není třeba té váze odporovat. Je lepší klesnout.
Moje strategie fungovala dobře,
takže mi vzrostlo sebevědomí.
Je úžasný.
Amotti nevypadá, že by měl problémy.
Jde mu to skvěle.
Je tak stabilní.
Chtěl jsem co nejdéle skrývat,
co cítím.
Mou strategií bylo udržet si pokerový obličej, aby to ostatní vzdali.
I jeho póza je dokonalá.
Andre vypadá, že má potíže.
- Má potíže. Vypadá unaveně. - Ne, Andre.
Začala mě bolet záda,
tak jsem dřepy nepočítal.
Víc jsem se soustředil na záda.
Při dřepech vás začnou bolet záda.
Jo, to je pravda.
Byl to boj sám se sebou.
Nezajímali mě ostatní. Chtěl jsem porazit sám sebe.
Soutěžil jsem s Andre Činem.
Závodil jsem se sebou.
- Tolik dřepů. Musí to být těžké. - To jo.
Nedají jich méně, když je to těžší?
- Asi 20. - Myslím, že tentokrát jich bude 20.
Vydrž, Andre.
Devatenáct.
- Dvacet. - Dvacet.
Dvacet jedna.
Zase 30?
Dalších 30.
- Fakt nekonečné. - Šílené.
Musí to být těžké.
Jsou neuvěřitelní.
Je mi líto Andreho.
Vedeš si skvěle, Andre.
Zápasí s tím.
Je jedno, jak jsou ostatní soutěžící dobří v dřepech
a jak dobrou mají výdrž,
pokud je to těžké pro mě, je to těžké i pro ně.
Bylo to trochu těžší, než jsem myslel.
Začínal jsem mít trochu potíže.
Pálily mě svaly.
Mé svaly byly čím dál vyčerpanější.
Po každém dřepu se mi chvěly nohy.
Nemám s dřepy moc zkušeností,
nechtěl jsem, aby mi ztuhly nohy.
Po každém dřepu jsem je protřepal.
Čekal jsem to lehčí.
- Poslední? - Ještě trochu.
- Dvacet devět. Poslední. - Poslední.
Poslední.
- Třicet. Dobře! - Dobře!
- To snad ne! - To je šílené!
- To ne! - To je šílené!
Dělají víc než 30?
- Víc než 30? - To je absurdní.
Neměl by se počet opakování snižovat?
- To je šílené. - To bylo naprosto nečekané.
To musí být vtip.
Napočítal jsem 30,
ale píšťalka pískala dál.
Nejdřív jsem myslel, že jsem se přepočítal.
Ale ve druhé sadě přidali dalších deset.
Když mi došlo, že je to přes 30, přestal jsem počítat.
- Asi jim dochází dech. - Jasně.
To je tak kruté.
Říkal jsem si, že si vedu skvěle a že to brzy skončí.
Začínal jsem to cítit v nohách.
Myslím, že jsem nepochyboval, že to zvládnu.
Věděl jsem, že musím za každou cenu pokračovat.
Váha se zvýší.
Udělali jich 40.
To je šílené.
Už zvládli 70 dřepů se závažím.
Když jsem dal závaží dolů,
říkal jsem si: „Co to mám s nohama?“
Při dřepech mě bolela záda
a po dřepech měl bolely nohy.
Jsou šílení.
Jak je to možné?
Mám husí kůži.
Všichni tři jsou zvířata.
Opravdu jsou.
- A je to tady. - Zase se sype.
Musí být strašné to slyšet.
- Je ho vážně hodně. - To je.
- Je to nekonečné. - Je ho tolik.
Přál jsem si, aby se mi nasypalo méně uhlí.
To jsem si představoval.
Dost.
Prosím, dost.
Bál jsem se, protože jsem se blížil svému limitu,
ale váha se jen zvyšovala.
Myslím, že během této sady někdo vypadne.
3. SADA: 200 KG
Zvedněte váhu
a připravte se do stoje.
To je tak kruté.
- Jde jen o vůli. - Jsem tak nervózní, že mám sucho v puse.
Dobře. Tak jo, jdeme na to.
- To dáš! - Do toho!
- To dáš! - To dáš!
- Dva, tři. - Jo!
Do toho, Amotti!
Jedeme, Amotti!
- To dáš, Pom-soku! - Pojď, Pom-soku!
Do toho, Andre!
Sakra, to je síla.
Píšťalka dá signál, že je čas udělat dřep.
- Už zase. - Co?
Jsou šílení.
Vypadá to těžké.
Sakra.
Ale ne. Musí to být těžké.
To není dobré.
Už jsem překročil své hranice. Sváděl jsem bitvu sám se sebou.
Andreho výzva. Přijal jsem novou výzvu.
Musel jsem to dokázat.
Chtěl jsem dokončit tuto sadu.
Musí to být těžké.
Amottiho výraz se mění.
Začínaly mi tuhnout nohy.
Byla to otázka vůle.
Pořád jsem si říkal, že to zvládnu.
Vážilo to víc, než jsem čekal.
Mé nohy byly unavenější než při druhé sadě,
takže jsem měl trochu strach.
Vypadá to náročně.
- Andre zpomaluje. - Ale ne.
Sakra.
Andre, vydrž!
To zvládneš!
No tak, Andre.
- Do toho! - On už dál nemůže.
Je to těžké.
Říkal jsem si:
„Tělo to možná vzdá, ale má mysl se nevzdává.“
Vypadá to drsně.
Bolí to.
Jsou ti dva vůbec lidé?
- Hong Pom-sok a Amotti jsou šílení. - Amotti vypadá tak uvolněně.
Bylo to čím dál těžší.
Bylo to těžší než první sada.
Bylo to těžké, ale měl jsem pocit, že Andre Čin vypadne.
Tak jsem do toho dal všechno.
Andre zpomalil,
ale nezastavil.
Čím déle vydrží,
tím větší zátěž pro mé nohy.
To jsem si myslel.
Sportovci, zejména hráči ragby,
nepřestanou uprostřed zápasu.
Pořád jsem si to připomínal.
I když to bylo těžké,
chtěl jsem zvládnout tu sadu.
Nevzdal jsem to.
No tak, Andre. Je pozadu.
Dokážeš to!
Skončí to třetí sadou.
- Do toho, Andre! - Vydrž.
Do toho!
Nemůžu popadnout dech.
Ještě chvilku.
Vstávej, Andre!
Andre!
Ještě kousek!
Vydrž.
- Ještě kousek. Jo. - Nevzdává se.
Je to čistá vůle.
- Je to síla mysli. - To jo.
Andre je úžasný.
Podívejte se na Amottiho oči.
Koukni na jeho oči.
Je neskutečně silný.
Ti dva jsou jako z jiného světa.
Prohru nemají v popisu práce.
- Zaber, Andre! - Zaber.
Do toho, Andre. No tak.
Překročil své maximum.
Páni, všichni válejí.
Jsou utahaní.
Musím do toho dát všechno.
Nemůžu to vzdát. To neexistuje.
Váha se zvýší.
4. NAVÝŠENÍ VÁHY
- Dokázali to. - Dobře.
- Vydrželi. - Jsou šílení.
Nevzdal to.
Andre se opravdu snaží.
Dařilo se mi. Dal jsem do toho vše.
Lije z něj pot.
Dělal jsem, co jsem mohl.
Sotva se zvedne.
Je úžasný.
Jsou neskuteční.
- Myslel jsem, že už je konec. - Jo no.
Jedou na čistou sílu vůle.
Amottiho pohled se změnil.
Samozřejmě. Je v plamenech.
Říkal jsem si, že to není těžké,
ale bylo.
Bylo to těžké.
Myslel jsem, že to bude poslední sada.
Dáme to.
Musel jsem se spolehnout na svou vůli, abych vydržel.
Další uhlí?
To stačí!
- Váha se zvyšuje. - Teď se rozhodne.
Rozhodující chvíle.
Bude to vážit tak 300 kg.
Jo, už dřepují dlouho.
Bude to nějak tak.
4. SADA: 250 KG
Má ztuhlé nohy.
Odpočinek to jen zhorší.
- To je unaví. - Máš pravdu.
Jsou úplně vyčerpaní.
Jsem nervózní za ně.
Musí to být těžké.
Ta jejich těla.
Jsou jako z jiného světa.
Mají krásná těla.
Mám k nim respekt.
Zvedněte závaží a připravte se do stoje.
Je to tu zase.
Myslím, že nedokážou stát.
Pokračují.
To je neskutečné.
Bylo to příjemné. Říkal jsem si, že mám svůj den.
Cítil jsem se skvěle.
Byla to zábava.
Když jsem to zvedl,
cítil jsem, že tuto sadu zvládnu.
Ulevilo se mi.
Musí to být těžké.
Vstávej, Andre!
Nezvedne to.
Vstávej, Andre!
Sakra.
Vstávej, Andre!
- Andre! - To dáš!
- Nedokáže vstát. - Ale ne.
Ti dva vstali, ale já to nedokázal.
Musíš vstát!
- To dáš! - To dáš!
- Vstaň! - Andre!
Tlač!
Chtěl jsem jít aspoň do dřepu.
Nevzdával jsem to.
No tak, Andre.
Jdeme.
Mám mrtvé nohy.
Myslím, že to nezvládne.
Sakra.
Můžete jít dolů.
Je konec.
Sakra.
Gratuluju.
Moje nohy už to nezvládnou.
Hra skončila.
Moje stehna už to nezvládnou.
Dobrá hra.
Byl konec.
Tělo mi vyplo.
Byl jsem zklamaný a zahanbený.
Adrenalin je fascinující.
Když máte adrenalin, tak nic necítíte.
Ale jakmile jsem složil závaží a odpočal si,
začal jsem cítit bolest.
Skončil jsem.
To byl můj konec.
Pom-sok a Amotti mají můj respekt.
Oba jsou to šílenci.
Fitness fanatici.
Potkal jsem lidi, kteří byli silnější než já.
Byla to férová situace, hra, úkol,
jak už to nazvete, a já prohrál.
Jestli mám s někým prohrát, pak s nimi.
- Je konec. - Je konec.
Vedli si skvěle.
To jsou poslední dva.
- Amotti a Hong Pom-sok. - Pěkné.
Vedli si dobře.
Jsou šílení.
- Jsou to zbraně. - Lidské zbraně.
Druhé kolo posledního úkolu skončilo.
Andre Čin byl vyřazen
ve druhém kole posledního úkolu.
- Dobrá práce, Andre. - Dobrá práce.
Odvedl skvělou práci.
Byl jsem na pokraji sil a myslím,
že tohle je můj limit.
Gratuluji vám oběma.
Bylo mi ctí.
Je čas, abych odešel.
Vedl sis skvěle.
Mé milované tělo.
Děkuji, Andre Čine.
Tím to pro mě končí, ale ničeho nelituji.
Byla to pro mě nová výzva.
Byla to zkouška, kam až můžu zajít,
když jde do tuhého.
Byla to šance otestovat hranice.
Jsem na sebe hrdý a třetí místo mi stačí.
Dal jsem do toho vše
a soutěžil jsem s úžasnými lidmi.
Physical: Sto, super.
Andre Čine, prosím, opusť arénu.
AMOTTI 183 CM, 87 KG
HONG POM-SOK 181 CM, 76 KG
Physical: Sto.
Soutěžící, kteří přežili vyčerpávající zápasy
jen díky své konstituci, jsou...
Amotti...
a Hong Pom-sok.
Zbývají jen dva soutěžící.
Poslední dva.
Je to tady.
Dal jsem do toho všechno a skončil jsem tady.
Zbývá poslední místo
pro vítěze.
A já si to místo vezmu.
Tvrdě jsem pracoval, abych došel tak daleko,
nebudu jedním z těch 99.
Vyhraju za každou cenu
a stanu se jedničkou.
Pěkné.
Physical: Sto.
Poslední úkol rozhodne o vítězné konstituci.
Nyní začne poslední kolo.
- Dobře! - Tak jo! Do toho!
- Do toho, Amotti! - Hodně štěstí!
To dáš!
- Co je to? - Co?
- Ptačí klec. - To je ocel?
Co se děje?
Physical: Sto.
Prosím soutěžící, aby vstoupili do arény.
Dobře. Jdeme!
- Do toho! - Jo, poslední kolo!
- Poslední kolo. - Hodně štěstí.
Musí být nervózní.
Soutěž se chýlí ke konci.
Poslední úkol Physical: Sto.
Poslední kolo rozhodne o vítězné konstituci.
Bude se hrát...
Co je to?
...přetlačování s tyčí.
Jaké přetlačování?
- S tyčí. - S tyčí.
Soutěžící se postaví na opačné konce obří tyče
a budou do ni tlačit.
Oba soutěžící budou tlačit zároveň
a ten, kdo první shodí sloupek,
vyhraje.
Hra bude mít tři kola.
Soutěžící,
který si zajistí dvě výhry se stane konečným vítězem.
Tři kola?
- Netuším, kdo vyhraje. - Kdo asi vyhraje?
Říkal jsem si, že bude ve výhodě ten, který víc váží.
Vážím trochu víc než Pom-sok,
tak jsem myslel, že to pro mě bude výhodnější
a že vyhraju.
Uvidíme, kdo vyhraje.
To, že je těžší, neznamená, že je silnější.
Pokud mě okamžitě neodtlačí,
bude to dlouhý zápas.
Mám dobrou výdrž,
takže věřím, že mám šanci.
Poslední dva soutěžící Physical: Sto.
Já už jsem jednou vypadl,
teď jsi na řadě ty.
To bylo drsné.
Budu konečný vítěz.
Dobře, Amotti.
- Do toho, Amotti! - To dáš!
Do toho!
Po účasti v první řadě
jsem rok čekal, abych zde opět stanul.
- To je náš kapitán. - Mám husí kůži.
Nenechám se zase vyřadit.
Budu konečný vítěz.
- Respekt! Jsi super. - Pěkné.
Má svůj příběh.
Hej.
- Jsem nervózní. - Dusím se.
- Zlom vaz. - Zlom vaz.
Nevím, kdo vyhraje.
To je ono.
Do toho!
Do toho, Amotti!
- Do toho, veliteli Hongu! - Jdeme na to, Pom-soku!
Jdeme!
- Koukejte na ta těla. - Ta těla jsou šílená.
Poslední úkol posledního kola Physical: Sto
rozhodne o vítězné konstituci.
Myslím, že Amotti bude mít výhodu.
Upřímně Pom-sok je ten slabší.
Vážně netuším, kdo vyhraje.
Začíná první zápas.
Začínají.
To je jiná liga.
Dobře!
Tlač!
Drž se!
To dáš!
Do toho, Hong Pom-soku!
To dáš!
- Jedeme, Amotti! - Do toho, Amotti!
Je to vyrovnaný zápas.
Jsou vyrovnaní.
Oba mají hodně energie a velkou kardio výdrž.
Jsou vyrovnaní.
Na začátku jsme tlačili stejnou silou.
Dal jsem do toho 100 % své síly,
ale tyč se nechtěla hnout.
Nebylo to snadné.
Snažil jsem se ze všech sil,
ale bylo to jako bych tlačil kůl zapíchnutý v zemi.
Nevypadalo to dobře.
Jsou vážně vyrovnaní.
Mají stejnou sílu.
Úplně stejnou.
Do toho, Amotti!
Amotti!
Ne!
Amotti! Ne!
To je ono!
- Ještě kousek, Pom-soku! - Vydrž!
- Věděl jsem to! - Pokračuj!
- Hele Pom-sok. - To ne.
- Je to šílenec. - Šílenec.
Podle očekávání byl silný.
Byl to soutěžící, kterého jsem se bál nejvíc.
A podle očekávání byl silný. Nešlo ho nebrat vážně.
Říkal jsem si, že musím odolat.
I když jsem se neposouval,
nesměl jsem ustupovat.
Musel jsem vydržet.
- Dotlačil ho na osmičku. - Jo.
Musí ho dostat na šestku.
Musí jen trochu víc zatlačit.
Ale nehýbe se to dál.
Nehýbe se to.
Na zemi jsou opěrné body,
o které se můžou zapřít.
Byl tam opěrný bod.
Měli jsme podobnou sílu,
ale Amotti měl nohu na opěrce,
takže tyč stála, ať jsem tlačil sebevíc.
Kdybychom oba měli pod nohama písek,
myslím, že bych ho odtlačil.
Dost mě to štvalo.
Musí být frustrovaní.
Že jo?
Je potřeba rychle zabrat.
Když jeden z nich poleví, je konec.
Je důležité sledovat soupeře.
Můžete zatlačit, když je šance.
Amotti ho sleduje.
Sleduje ho, aby zjistil správné načasování.
Věděl jsem, že mu jednou dojde síla,
tak mě napadlo zatlačit, až bude měnit polohu.
Také mě napadlo, že bych mohl povolit, aby uklouzl
a pak zatlačit.
Čekal jsem na správnou chvíli.
Sledoval jsem ho,
abych ho udržel na uzdě.
- Načasování je vše. - Musí počkat na správnou chvíli.
Podívejte se na Amottiho oči.
Zatlačí, až se Pom-sok unaví.
Je jako dravec, co číhá na kořist.
- Tlačí. - Odolej!
- Pom-soku! - Ne!
- Ne, Pom-soku! - Do toho!
- Do toho, Amotti! - Tlač, Amotti!
Musíš vydržet, Pom-soku!
Nepřestávej.
- Tlač! - Tlač!
Pěkné, Amotti!
- Ne. - Nenech ho tlačit, Pom-soku!
Předkloň se!
Vyveď ho z rovnováhy!
Do toho, Amotti!
- Pěkné, Amotti! - Jo, Amotti!
Pokračuj!
No tak! Pokračuj!
- On to vydržel? - Neskončí to.
Bude to dlouhé.
Jak dlouho už to trvá?
Myslím, že víc než deset minut.
- Deset? - Přes deset minut.
- Je to boj výdrže, ne síly. - Máš pravdu.
Je Amotti vůbec unavený?
Usmívá se.
Usmívají se na sebe.
Užívají si to.
- Opravdu. - Užívají si to.
Bylo to tak vyčerpávající,
že mě to rozesmálo.
Šokovalo mě, že se to nehne.
Říkal jsem si, jak dlouho ještě vydržím
a rozesmálo mě to.
- Sakra. Tohle neskončí. - Je to těžké!
Je to těžké!
To dáš!
- Jdeme! - Pěkné.
Pom-sok tlačí kousek po kousku.
To je ono! Zatlač ještě trochu víc!
Ne!
No tak, Amotti!
Pěkné, Amotti!
- Tlač! - Tlač!
Ani se to nehne.
Ani trochu.
Je to vyrovnané.
Bylo to vážně těžké.
Byl to nejtěžší ze všech zápasů.
Věděl jsem, že já, ani Amotti to nikdy nevzdáme,
a že to nikdy neskončí.
Trvá to už 20 minut.
Jak mohli vydržet tak dlouho?
To je směšné.
Tři kola?
Mělo by to být jen jedno kolo.
Musí být vyčerpaní.
To jo.
Nikdy nevypadali tak unaveně.
Amotti se už neusmívá.
Asi jsou vyčerpaní.
Musí to být strašně těžké. Neustále tlačí naplno.
Ani se to nehne.
- Co když to potrvá hodinu? - To se může stát.
Musí být hrozně unavení.
Používají tolik síly.
Podívej, jak se potí.
Je promočený potem.
Možná se o tu tyč jen opírají, protože jsou unavení.
Musí zaútočit.
Čekají na správnou chvíli.
- Do toho! - Do toho!
Do toho!
- Pom-soku! - Veliteli Hongu!
Zatlač ještě trochu!
Zariskoval.
Našel správné načasování.
Čekal jsem na správnou chvíli.
Amotti pořád tlačil,
tak jsem jen odpočíval a držel.
Když povolil, začal jsem tlačit.
Tlačil jsem ze všech sil.
- Nabýval sil. - Přesně.
Jsi skoro tam, Pom-soku!
- Do toho! - Už jsi skoro tam!
Je tak blízko.
Bude čekat a pak ještě jednou zatlačí.
Zatlač trochu víc, Pom-soku.
Tlačí.
- To je ono. Pokračuj! - Do toho!
- Tlač! - Nedovol mu to!
Už jsi skoro tam.
Amotti, musíš zaútočit!
Zase se to nehýbe.
Ještě jednou zabrat a bude to.
Zatlač!
- Pom-soku! - Pokračuj!
- Pom-soku! - Ne, už tam skoro je.
Zabral, když ucítil šanci.
Bránil jsem se ze všech sil.
Ale kousek po kousku mě odsouval,
což mě rozhodilo.
- Tlač, Amotti! - Bokem! Tlač ramenem!
Tlačí!
Nemůže mu dovolit postoupit dál.
- No tak. - To je ono!
- Pokračuj! - Pom-soku!
Vydrž, Amotti!
- Je tak blízko! - Je skoro tam!
Ne!
Tlač, Amotti!
Vydrž!
- Trochu víc! - Už jsi skoro tam!
- No tak, Amotti! - Ne!
Jsi tak blízko!
Pěkné!
To bylo šílené.
Páni, to je namáhavé.
Byla to fakt dřina.
- Mám husí kůži. - Je to těžké.
Pěkné!
Jeho síla je jako z jiného světa.
- To byla skvělá hra. - Hong Pom-sok je šílenec.
Je to vyčerpávající.
Je to těžké.
Bylo to hlasité.
Ten zvuk...
mě dostal víc, než jsem čekal.
Jako by se mi potopilo srdce.
Bylo by hezké, kdybych ten zvuk udělal já.
Rozhodilo mě to.
Ale i tak jsem chtěl zabrat.
Ještě nebyl konec.
Pořád jsem měl naději.
Líbilo se mi, když jsem to slyšel.
Byl jsem blízko.
Bylo to přímo přede mnou,
ale byla vážně dřina ujít ten kousíček.
V tu chvíli jsem do toho dal všechno.
Získal jsem si sebevědomí, když jsem poznal,
že ho dokážu porazit co do síly.
Vítězem prvního zápasu je Hong Pom-sok.
Hong Pom-soku!
- Jsi úžasný! - Pom-soku!
- Fakt síla. - Šílenec.
Muselo mu to dodat kuráž.
- Hong Pom-sok je šílenec. - Je šílený.
Mám husí kůži po celém těle.
- Mrazí mě z toho. - To bylo šílené.
Taková škoda.
- Jak mají hrát znovu? - Nejde jen o sílu.
- Amotti bude pod tlakem. - Jasně.
- Amotti nesmí prohrát. - Trvalo to přes 20 minut.
Nebude to snadné.
Pokud Amotti vyhraje druhý zápas, bude to šokující výsledek.
Museli by hrát znovu.
To by bylo šílené.
Když vyhraje Pom-sok, má 300 milionů.
- Jo. - Budou jeho.
Už je skoro konec.
Nyní začne druhý zápas.
Soutěžící, připravte se, prosím.
Dobře, jdeme na to!
- To dáš! - Do toho, Hong Pom-soku!
Až zapíská píšťalka,
začne druhý zápas.
Po dlouhé bitvě jsem vyhrál,
takže bylo jasné, kdo je silnější.
Stačilo vyhrát ještě jednou a byl by konec.
Pýcha mi nedovolí znovu prohrát.
Vyhraju a dostanu se do třetího zápasu.
Jsem nervózní.
Já se z toho zblázním.
- Vyměnili si místa. - Ano.
Prohodili se.
Bude to poslední zápas?
- Dobře. Teď! - Pojďte.
- Pom-sok zase tlačí. - Počkat, už zase.
Zabírá.
Chci na to jít tvrdě už od začátku.
Další kolo nedopustím.
- To je zlé. - Nesmí mít nohu ve vzduchu.
Už to dělá zase. To je ono. Zapři se o zem.
Dobře. Zapři se.
Nic jiného jsem nečekal.
Byl tak silný.
Ale věděl jsem, že budu litovat, když půjdu domů,
aniž bych udělal všechno,
takže mým cílem bylo vydržet co nejdéle.
Posouvá se kousek po kousku.
- Posouvá se. - Tlač ramenem.
- To je ono. Pěkné. - Ramenem.
- Super! - Co to sakra je?
Tohle jen tak neskončí.
Pom-sok zase tlačí.
No tak, Pom-soku!
Tlač!
Pořád tlačí hrudníkem.
Tlač ramenem!
- To je ono! - Tak!
- Tlač ramenem! - Hezky, Amotti!
Někdo volal: „Tlač ramenem!“
Tak jsem zatlačil ramenem.
Ta hra nevyžadovala moc strategie.
Byl to souboj síly.
Myslel jsem, že jsem ve výhodě.
Ne.
- Ne. - Drž nohu na zemi.
Šílím z toho.
Dávají do toho víc síly než na začátku prvního zápasu.
- Pom-sok zase vyhrává. - Dobře. Tlač, Pom-soku.
- Tlač, Pom-soku! - Tlačí.
Jen tak dál.
No tak, Pom-soku.
Amotti do toho dává všechno.
Když prohraje, je konec.
- Je zoufalý. - Je konec.
Bylo to jako v prvním zápase.
Tyč se nechtěla hnout.
Ale věděl jsem, že přijde chvíle, kdy povolí,
tak jsem vydržel.
Mám pocit, že Pom-sok vyhraje.
Oba mají svůj způsob.
Nehýbe se to?
- Začíná tlačit. - Jde na to.
- Začíná tlačit. - To je ono!
- Krůček po krůčku! - Je to dobré.
Je to 50 na 50.
Tlač, Amotti!
V takovou chvíli musíte opravdu zabrat.
Bránil se.
- Dobře. - Postupuj kousek po kousku!
Amotti...
Zdá se, že tentokrát útočí.
Musí být zoufalý.
Zkoušel jsem různé pozice,
ale nebyl jsem si jistý, která je nejlepší.
Nechtěl povolit.
Říkal jsem si, jestli je vůbec unavený.
Jak to, že to vydrží?
Je tak stabilní.
- Hele Pom-sok. - Je s tou tyčí jedno.
Splynul s ní.
- Je jako sloup. - Rukou si drží nohu.
- Je jako sloup. - Používá rameno a paži.
Máš pravdu. Rukou si drží nohu.
Je úžasný.
Bylo to těžké, ale věděl jsem,
že je to těžké i pro Amottiho.
Nestačilo to, abych omdlel.
Pokud nenastane nečekaná situace, můžu vyhrát.
Musí to být vyčerpávající. Odpočívají.
Pom-sok je drsný.
- Je to nadčlověk. - Je jako skála.
Podívej na jeho oči.
Tlačí.
Bál jsem se, že zase prohraju.
Když se opíráte o tyč, cítíte, když protivník poleví.
Rozhodl jsem se zaměřit na ten okamžik.
- Vypadá to na Amottiho. - Myslím, že Amotti má navrch.
Ale Pom-sok má větší sílu.
- To ano. - Nevypadá moc unaveně.
- Je to šikmo. - Podívejte se na ně.
To bude pro Pom-soka těžší.
Musí ji dostat dolů.
- Ale ne. - Musí ji dát dolů.
- Tlač! - Ztrácí rovnováhu!
- Amotti! - Do toho!
Pojď, Amotti!
- Tlačí. - Nahoru a dolů!
Vydrž!
- Vydrž, Pom-soku! - Dolů!
- Tyč dolů! - Vydrž!
Musíš ji dostat dolů!
Dobře. Dokážeš to! Dobře!
Musel jsem tlačit,
takže čím jsem byl níž, tím líp.
Tyč ale byla šikmo a já pořád stál,
takže jsem byl dost nervózní.
Nohy jsem měl zapřené.
Musel jsem zatlačit ve správný čas,
aby se tyč pohnula.
A správný čas přišel.
- Tlačí. - Amotti zabral.
Tlačí kousek po kousku.
Tlačí!
- Tlač! - To je ono!
Tlačí kousek po kousku.
Tlač!
- Tlač! - To je ono!
- Do toho! - No tak!
Do toho, Amotti!
Tlač!
To je ono!
Co?
To je ono!
Neuvěřitelné.
To je šílené.
- To je šílené. - To je šílené.
Amotti je šílený.
Finálové kolo je napínavé.
Výborně, Amotti!
Obrátil situaci. Vyhrát může kdokoliv.
- Stačilo pět minut. - Jo.
- Mám husí kůži. - Zvládl to za pět minut.
- Teď může vyhrát kdokoliv. - Vážně.
Pom-sok v okamžiku ztratil rovnováhu.
Druhý zápas skončil.
Vítěz druhého zápasu
- je Amotti. - Je to vyčerpávající!
- Dobrá práce, Amotti! - Výborně, Amotti!
- Vydrž! - Vyhraj 300 milionů!
Do toho, Amotti!
Tohle mě ničí!
Projevila se moje vůle.
Sakra.
Byl jsem nadšený.
Myslel jsem, že vyhraju jako nic,
ale nebyl jsem připravený.
Páni, je to těžké.
Třetí zápas nebude snadný.
Musí být večerpaní.
Takže nakonec bude třetí zápas.
To je tak dramatické.
Je to šílené. Takhle by mělo vypadat finále.
Pořád se směje.
- Je to síla. - Oba bojují zuby nehty.
Může vyhrát kdokoliv.
Myslím, že vyhraje Amotti.
Ano? Karta se obrátila.
Když někdo udělá chybu, je konec.
Je to o tom,
- kdo udělá chybu. - Hra skončila.
- Třetí zápas může skončit ve vteřině. - Je to finále.
Ten, kdo teď prohraje, bude trpět.
Bude ho to pronásledovat.
Teď do toho dají oba vše.
- Už to začíná. - Poslední zápas.
Ještě jednou, Pom-soku!
Soustřeď se, Pom-soku!
Jdeme koupit dům, Amotti!
Koupíme dům!
To dáš!
- Poslední zápas. - Hodně štěstí.
- Dohrajeme to. - Jdeme na to.
- Jste super! - Jste úžasní!
- Jdeme! - Do toho!
Respekt!
Jdeme na to!
- Pěkné, Amotti! - Zase si vyměnili strany.
Vyměnili si strany.
V druhém zápase jsem prohrál, než jsem se o něco pokusil.
Takže až zazní píšťalka, dám do toho vše.
Druhý zápas jsem vyhrál v krátkém čase.
Takže myslím, že mám dobré vyhlídky.
Musím toho využít.
Poslední kolo posledního úkolu,
které rozhodne o vítězné konstituci.
Skutečné finále.
Asi nečekali, že bude třetí zápas.
- Že jo? - Jo.
- Umí hrát divadýlko. - To jo.
Soutěžící, připravte se, prosím.
Je tu finálový zápas.
Je to tady.
- Amotti ví, jak na to. - Ano.
Ví, co má dělat.
Až zapíská píšťalka,
začne
třetí zápas.
Dostal jsem další šanci,
takže vyhraju.
Je to finále,
takže jsem zahnaný do kouta.
Budu tlačit tak silně, že tu tyč zlomím.
Dám do toho všechno.
Chce to dobrý začátek.
- To zvládneš! - Předkloň se.
Chce to dobře začít.
Za pár minut si král nasadí korunu.
- Dobře! - Amotti!
- Tlač. - Dobře!
- Předkloň se!
- Tlač. - Dobře!
- Tlač, Amotti! - Amotti!
Nechtěl jsem to protahovat,
tak jsem začal tlačit, jakmile zazněla píšťalka.
Amotti se do toho hned opřel.
Musel jsem vydržet.
- Do toho, Hong Pom-soku! - To zvládneš!
Do toho, veliteli Hongu!
- Tlač. - Pěkné!
To je ono!
- Do toho! - Tlač, Amotti!
Tlač, Amotti!
Amotti!
- Do toho! - Cože?
- Cože? Je to šílenec. - Dokázal to!
- Co?
Říkal jsem, že ví, jak na to.
Hra skončila.
Amotti!
Vyhrál jsem.
Vážně jsem vyhrál.
Bylo to úžasné.
Byl jsem první.
- Amotti je šílenec. - Blázen.
- Říkal jsem, že na to má. - Je to šílenec.
Amotti je šílenec.
- Amotti vyhrál. - Neuvěřitelné. Vyhrál.
- Šílenec. - Blázen.
Je úžasný.
To bylo úžasné. Nezklamal mě.
Pom-sok musí být zklamaný.
- Vyhrál první zápas. - Byl skvělý.
Vedl si dobře.
Pom-sok do toho dal všechno.
A to mi láme srdce.
Na konci spadl.
Už od začátku jsem prohrával.
Nemohl jsem se předklonit a ztratil jsem veškerou sílu.
Pak jsem spadl a hra skončila.
Dostal jsem se do finále,
takže jsem měl šanci na výhru, ale nevyšlo mi to.
To mě zklamalo.
Ale dal jsem do toho vše, takže ničeho nelituji.
Hledání nejdokonalejší konstituce
bez ohledu na pohlaví, věk nebo rasu.
Physical: Sto.
Úkoly k nalezení nejdokonalejší konstituce jsou u konce.
Konečný vítěz,
jenž přežil řadu náročných úkolů se 100 soupeři, je...
Amotti.
Hong Pom-soku,
jsi poslední vyřazený soutěžící ve Physical: Sto.
Prosím, řekni pár slov.
Po vyřazení krátce po začátku
první řady...
mě pozvali do druhé řady
a já měl upřímně strach.
Byl jsem rozpolcený,
ale manželka mi řekla,
že ať se stane cokoli,
ona a moji dva synové
mi budou fandit
a podporovat mě, protože jsem přijal výzvu.
Řekla mi, ať jim věřím
a najdu odvahu postavit se sám sobě, pokud chci.
Takže...
díky tomu jsem našel odvahu do toho znovu jít.
Upřímně jsem trochu...
Jsem dost zklamaný...
ale ničeho nelituju.
Díky Physical: Sto
jsem získal skvělé zkušenosti a vzpomínky.
Budu dál žít
beze strachu z neúspěchu
a budu neustále bojovat.
Děkuji vám za vše.
Hong Pom-soku, rozbij své torzo.
Vážně jsem tohle nechtěl dělat znovu.
Byl jsem smutný,
ale cítil jsem úlevu, jako by ze mě spadla tíha.
Jako bych se právě probudil ze šťastného snu.
Konečný vítězi, Amotti,
prosím, prones pár slov.
Když jsem se rozhodl zúčastnit Physical: Sto,
každý den bylo mým cílem tvrdě pracovat
a ničeho nelitovat.
Mé odhodlání tvrdě pracovat a nevzdávat se
mě dovedlo k tomuto skvělému výsledku.
Všem dalším 99 soutěžícím, kteří se mnou sdíleli tuto cestu,
moc děkuji.
Jsem první ze 100 soutěžících.
Přežije ten nejsilnější.
A já přežil.
Při cvičení jsem zjistil,
že na světě je spousta silných lidí.
I když jsem tu nebyl moc dlouho,
mám spoustu skvělých vzpomínek.
Jsem velmi šťastný.
Existují různé konstituce.
Ve Physical: Sto hledáme
nejdokonalejší konstituci.
Naše pátrání po dokonalé konstituci...
bude pokračovat.
AMOTTI 183 CM, 87 KG
PHYSICAL: STO ASIE
Překlad titulků: Tereza Wong