Це останній раунд!
Щойно пролунає свисток,
почнеться наступний раунд.
- Уперед! - Уперед!
- Ноги ще не віднялися. - Поїхали!
Їхня витривалість божевільна.
Як вони досі рухаються?
Вони божевільні.
Вони дійсно дещо.
Вони все ще мають запас енергії.
Я просто пішов на це. Я сказав собі, що треба бігти далі.
Зберігай спокій.
Чудово!
- Ти зможеш, Чі Хьоне! - У тебе вийде!
Поглянь на нього.
- Овва, Амотті. - Амотті!
- Нумо, Чі Хьоне! - Уперед!
- Амотті божевільний. - Він скажений.
- Амотті збожеволів. - Він несамовитий.
- Він божевільний. - Серйозно.
- Це останній раунд! - Просто повзи!
- Повзи! - На карачки!
- Уперед! - Нумо!
Не здавайся! Це ще не кінець!
- Повзи! - Повзи!
Я був такий виснажений ще з попередніх раундів.
А от із Амотті, схоже, все було гаразд.
Я все ще хотів викластися на повну.
Уперед, Чон Чі Хьоне!
Уперед!
У тебе все вийде. Не здавайся.
- Ти можеш його наздогнати. - Продовжуй.
- Це ще не кінець. Не здавайся. - Це ще не кінець!
Для Амотті це прогулянка в парку.
Чудово!
- Так, Амотті! - Ось так!
У Амотті ще залишилися сили.
- Як це можливо? - До кінця!
У тебе вийде!
Не здавайся. Усе буде добре. У тебе вийде!
У своїх думках я хотів бігти швидше.
Але моє тіло вже було на межі на той момент,
тож у мене більше не лишилося сил рухатися далі.
Мій розум був ще сповнений сил, але тіло не встигало за ним.
Здавалося, я не виклався.
Я вкотре усвідомив свої межі.
- Нізащо. - Він божевільний.
Матч завершено.
Гаразд!
Нарешті все скінчилося.
Я виграв.
Я, звичайно, був радий, що виграв,
але мені було дуже погано.
Мені просто стало дуже погано.
У тебе вийде!
Ти можеш це зробити!
- Нумо, Чон Чі Хьоне! - Він молодець.
- Так тримати! Закінчи перегони! - Ти був найкращий!
- Чудово. - Гарна робота.
- Вітаю.
- Дякую, Чі Хьоне. - Гарна робота.
Ти маєш перемогти.
Дякую.
- Тобі слід подякувати Чі Хьону. - Дякую, Чі Хьоне!
- Виграй призові гроші. - Краще виграй!
Дякую.
- Це було прекрасно. - Це було дивовижно.
Шалено поважаю.
Чудово!
- Так тримати! - Це був важкий матч.
Останній уцілілий із команди Чон Чі Хьона...
Амотті.
Уперед, Амотті!
Важко було зайти так далеко.
У мене були найкращі члени команди.
Тож я постараюся зробити все можливе
й здобути першість від їхнього імені.
Це була найбільш конкурентоспроможна команда.
Ти молодець.
Усе скінчено.
- Ти молодець. - Гарна робота.
- Він, мабуть, засмучений. - Звісно.
Я все думав про те, як би все було, якби я виступив краще.
Я був щасливий мати змогу відчувати емоції,
які я відчував протягом своєї спортивної кар’єри.
Але тепер, коли все закінчилося, я дуже розчарований.
Я готувався до цього шоу,
ніби це була моя четверта Олімпіада.
Я виклався повністю, тому ні про що не шкодую.
Я навіть насолоджувався підготовкою до змагань.
Я повернуся до своєї професії
і продовжу кидати собі виклик.
Як шкода.
Для мене було честю мати цю пригоду з такою чудовою командою та капітаном.
Я повернуся сильнішим.
Я дуже не хочу його розбивати.
Я був такий щасливий і гордий бути частиною цієї команди.
Таносе.
Так сумно бачити, як він його розбиває.
Клацни пальцями.
Це така марнота — ламати його.
Так і є.
Було чудово працювати в команді з цими дивовижними людьми.
Оскільки він обіграв усіх у нашій команді,
сподіваюся, Амотті зможе перемогти, щоб наші втрати були варті того.
Мені було так весело. Дякую.
Ви всі молодці!
Молодець, Чі Хьоне.
Ви всі молодці.
- Амотті, маєш перемогти. Гаразд? - маєш.
- Ти маєш перемогти. - Переможи заради всіх нас.
- Якби не ти, - Ти наша остання надія.
мене б викинули.
- Чудова робота, хлопці. - Дякую.
Усі молодці.
АМОТТІ 183 СМ, 87 КГ
ТОП-4: ХОН ПОМ СОК, ДЖАСТІН ГАРВІ, АНДРЕ ЧІН, АМОТТІ
НАЙКРАЩА ФОРМА: ЗІТКНЕННЯ СОТНІ ПІД ЗЕМЛЕЮ
ЕПІЗОД 9. 1/100
Усе майже закінчилося.
Упевнений?
Ігри зовсім не схожі на ті, що були в Сезоні 1.
Зовсім інші.
Тож це непередбачувано.
- Не уявляю, що на нас чекає. - Ігри непередбачувані.
Яке завдання видалося найскладнішим?
Амотті?
Для мене це був перший командний матч.
- О, завоювання лабіринту? - Так.
- Проти команди Дон Хьона? - Ви програли.
- Так, бо ми програли. - Так.
А потім втішний матч...
Втішний матч був жахливим.
Я знав, що не протягну довго.
- Я не мав надії. - Лише один міг вижити.
Саме так. Тільки один.
Це були найскладніші завдання для мене.
Той втішний матч... Ми втрьох просто спостерігали.
- Це була найжорстокіша гра. - Найнапруженіша.
Вам, хлопці, було легко.
Що?
Так і є.
Я спостерігав згори,
і я знав, що не зможу вижити, якби я був там.
Закладаюся, це був найважчий матч.
Що було найважчим для тебе, Джастіне?
Останнє завдання.
- Каток. - О, каток.
Не тому, що це було фізично важко,
а тому, що мусив змагатися з членами моєї команди.
На мою думку, зіграність моєї команди й командна робота були найкращими.
Було сумно бачити, що всі вони будуть виключені.
Перемагати їх було нелегко.
На початку я запитав, яким видом спорту ти займаєшся,
- і ти сказав, що усіма. - Так.
Тож я пам’ятаю, як подумав: «А це хто такий?»
Але мені здається, що я справді перепробував усі.
Я займався різними видами спорту з самого дитинства.
Займаюся майже всіма видами спорту.
А нещодавно справді захопився кросфітом.
Мені подобається, тому що він містить у собі все, що мені подобається
в одному виді спорту.
Амотті, ти займався спортом і в підлітковому віці?
Ні, я почав займатися кросфітом після того, як закінчив службу з армії.
- Почав після служби в армії? - Так.
Я поставив за мету стати відомим спортсменом із кросфіту.
Але потім потрапив в автокатастрофу.
Ось як ти пошкодив щиколотку.
Так, я зламав щиколотку.
Тож я думав, що не зможу більше тренуватися.
Щиколотка вже не буде такою, як раніше,
але я просто вдячний, що ще можу тренуватися.
Я почуваюся амбасадором регбі, тому що так багато про це говорю.
Хоча корейська національна збірна з регбі змогла взяти участь в Олімпійських іграх,
у мене було кілька операцій на коліні,
тож у мене не було вибору, як рано покинути цей спорт.
Але я ні про що не шкодую, бо взяв участь у написанні історії
як представник Кореї.
Частина вас завжди почувається неспокійно після операції.
- Твоя правда. - Мені також зробили операцію на плечі,
тому я завжди хвилююся, що можу знову його травмувати.
Плече, щиколотка й коліно. А в тебе?
- Зап’ястя. Не можу зігнути його назад. - Зап’ястя?
Якщо нам доведеться битися один із одним,
- я візьмуся за твоє коліно і зап’ястя. - Моє коліно, його зап’ястя й щиколотку.
Гаразд.
І я вдарю тебе по щиколотці.
О, боже.
У чому ви найбільше впевнені?
- Біг для Пом Сока. - Для мене це біг.
- Точно, біг. - Так.
Я просто не хочу, щоб це була бойова гра.
Я хочу лише бойову гру.
Я теж. Це тому, що ми обидва грали в регбі.
- Обидва хочете бойову гру. - Так.
Ви всі троє
спортивні та маєте чудову витривалість.
Незалежно від результатів, не думаю, що буду шкодувати,
бо знатиму, що зробив усе, що міг.
Це велика честь. Справді.
- Ми всі відчуваємо те саме. - Так.
Я теж ні про що не шкодуватиму.
Не я.
- Я абсолютно не люблю програвати. - Так.
- Я тут, щоб перемогти. - Але...
вони не казали, що програють.
- Точно. - Але це звучало, як...
Я не казав, що здаюся.
Звучало так, ніби ти був готовий програти.
- Ні, ми зробимо все, що в наших силах. - Ти не це мав на увазі?
- І навіть якщо програємо, все буде добре. - Зрозуміло.
Ось як це для мене прозвучало.
- Звичайно, ми хочемо перемогти. - Ось у чому річ.
«Хочу перемогти» і «переможу» — це різні речі.
- Це спосіб мислення. - Точно.
Викладемося на повну до самого кінця.
- Гаразд. - Зробімо це.
- Гаразд! - Ми зможемо.
ТОП-4
Пошук найдосконалішої статури,
незалежно від статі, віку чи раси.
«Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Ось воно.
- Фінал. - Хто переможе?
Чому я нервую?
Не вірю, що сиджу тут.
Вони, мабуть, так нервують.
- Серйозно. - Так.
Після виснажливих матчів між 100 конкурсантами,
наразі в живих залишилися
Амотті...
Він буквально вирвався з пекла.
- Він божевільний. - Хон Пом Сок...
Андре Чін...
і Джастін Гарві.
Уперед, Джастіне.
- Такий крутий. - Він виглядає так круто.
Той, хто вистоїть до кінця,
останній вцілілий,
виграє 300 мільйонів вон.
- Це божевілля. - Жах.
Один із них переможе.
Це так само напружено, як Олімпійські ігри.
Залишилося лише фінальне завдання
для визначення останнього вцілілого.
У попередньому завданні залишилося 20 осіб.
Але зараз їх лише четверо.
Я маю 25% шансів на перемогу.
Оскільки я вже зайшов так далеко,
хочу стати остаточним переможцем і захистити свій торс.
Я нервую.
Я хочу цього все більше і більше тепер, коли зайшов так далеко.
Тому мушу перемогти, незважаючи ні на що.
Я мусив здолати членів моєї команди, щоб зайти далеко.
Тим більше для мене важливо
зробити все можливе і вийти переможцем.
Фінальне завдання, в якому ви будете змагатися...
складатиметься
з трьох раундів.
3 РАУНДИ
-...складатиметься з трьох раундів. - З трьох раундів?
З кожним раундом має ставати все важче.
Вони, мабуть, так нервують,
тому що не знають, що на них чекає.
Перший раунд фінального завдання
у якому вціліє остання статура...
зараз буде розкрито.
Що це буде?
Що ж вони робитимуть?
- Мені погано. - Я такий хвилююся.
Ми повинні на них висіти?
Що це таке?
- Щось впало. - Це мотузка?
Чорт, це мотузка?
- Що це? - Що це?
Вони повинні лазити по мотузці?
- Мотузка? - Може, треба на неї піднятися?
- Але ж є ручки. - Що?
Перший раунд фінального завдання.
Учасники повинні триматися за мотузку, з’єднану з їхніми торсами,
і втриматися до кінця.
- Втриматися? - Вони повинні триматися за неї.
Це божевілля.
Учасник, який не зможе втримати свій торс,
буде негайно виключений.
Вага торса, яку ви повинні витримати,
становить 40% від ваги вашого тіла.
Один учасник буде виключений у першому раунді.
Гра закінчується, як тільки учасник вибуває.
А решта троє учасників пройдуть до наступного раунду.
У мене хороша витривалість передпліччя.
Тож коли я дивився втішний матч у Сезоні 1,
я думав, що зможу вижити, якби був там.
І це була та сама гра,
тож я подумав, що зможу пройти цей раунд.
Це моя гра. Я був упевнений.
Я збираюся захистити свій торс, незважаючи ні на що.
Я збираюся протриматися до кінця.
Я був задоволений грою.
У мене відмінна сила хватки.
Тож я думаю, що прийду першим або другим.
Ми тут, щоб захистити наші торси.
І вперше ми можемо фактично захистити наші торси власними руками.
Моя вага — це проблема, яку мушу вирішити.
Я захищатиму свій дорогоцінний торс за всяку ціну.
Перший раунд фінального завдання «Зіткнення сотні»
зараз почнеться.
Хіба ці четверо не досить схожі, правда?
- Ніхто не є громіздким. - Так.
- Вони всі худі. - М’язи для ефективності.
- Пом Сок і Амотті витривалі. - Так.
- Вони першокласні. - Точно.
Я вболіваю за Джастіна та Андре,
- Зрозуміло. - тому що вони як аутсайдери.
- Ми повинні вболівати за Амотті. - Так.
Він повинен перемогти, щоб ми знали, що програли найкращому учаснику.
- Так. - Твоя правда.
- Сподіваюся, Пом Сок переможе. - Я теж.
- Точно? - Так.
- Вони починають. - Вони починають.
- Це так круто. - Вони вішають торси.
- Якого біса? - Вони справді вішають торси.
- Поглянь на це. - Це залишки.
Це з наших торсів?
Там багато.
- Наші залишки. - Саме так.
Торси невдах.
«Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Починається перший раунд.
Поїхали.
- Нумо, Андре! - Уперед!
- Нумо!
- Уперед, Джастіне. - Уперед.
Вони, мабуть, нервують.
Перший раунд фінального завдання — це те, в чому я впевнений,
тож я думаю, що це чудовий початок.
Я багато чого зробив, щоб дійти до цього моменту.
Якщо не зможу захистити власний торс, мушу йти додому.
Я служив у спецназі
і був пожежником,
тому я пишаюся своєю силою волі.
І я вірю, що маю перевагу в цьому аспекті,
порівняно з іншими учасниками.
Я вірю в себе.
Я знав, що зможу вистояти до кінця, тому не хвилювався.
Мені потрібно було лише повірити в себе.
Я був дуже впевнений у собі.
Зараз почнеться гра.
- Я хвилююся. - Це нервує.
Уперед!
Джастін повністю відкидається назад.
ДЖАСТІН ГАРВІ 34 КГ
Я використовував вагу свого тіла, а не силу тяги,
щоб потягнути за мотузку.
Моя тактика полягала в тому, щоб відкинутися назад якомога більше.
АНДРЕ ЧІН 100 КГ
АНДРЕ ЧІН 40 КГ
Я подумав, що краще тримати однією рукою переважно над іншою,
щоб інша рука могла відпочити,
і перемикатися туди-сюди за потреби.
АМОТТІ 87 КГ
АМОТТІ 34,8 КГ
Моя стратегія — використати гачковий захват.
У кросфіті
за штангу беруться ось так.
Використання гачкового захвату знімає навантаження з передпліч.
Отже, моя стратегія полягала в збереженні сили передпліччя
наскільки можливо.
ХОН ПОМ СОК 76 КГ
ХОН ПОМ СОК 30,4 КГ
Оскільки я мусив протриматися якомога довше,
я намагався не навантажувати передпліччя.
Тож я випростав руки
і використовував вагу тіла, щоб допомогти собі.
Мали використовувати вагу тіла, бо це гра на витривалість.
Тоді наш капітан команди...
- Це може бути вигідно для Пом Сока. - Твоя правда.
Казав, його передпліччя невтомні.
Амотті такий стабільний.
Я просто залишався нерухомим.
Я не збирався дозволити йому впасти.
Джастін заплющив очі. Він зосереджений.
Він такий класний.
У мене спітніли руки.
- У мене теж. - Серйозно.
- Чорт забирай. - Вони такі спітнілі.
Цікаво, наскільки це важко.
Мені теж цікаво.
Вони повинні відчути один одного.
Так, і вони точно зрозуміють, коли хтось почне втомлюватися.
Я хочу відчути, наскільки це важко.
Мені цікаво.
Я б дуже засмутився, якби мене тут усунули.
Це боротьба проти самих себе.
У нього руки спітніли.
Мені мав використати набагато більше сил, ніж я думав.
Тож це почало втомлювати.
Це Андре?
Він виглядає трохи втомленим.
- Він виглядає втомленим. - Так.
Ми не знали, скільки часу минуло.
Мої м’язи почали відчувати напругу.
О, ні.
Він починає це відчувати.
Час минав, я почав відчувати це руками,
і моя хватка слабшала.
Я не знав, що так швидко втомлюся.
Це не виглядає легко.
- Амотті виглядає таким розслабленим. - У нього все добре.
О, ні. Джастін напружується.
- Ні! - Будь ласка, Джастіне. Не відпускай.
Ні, Джастіне.
- Він втомився. - Джастіне!
У тебе вийде!
Враховуючи, як мені було важко, я очікував, що іншим буде важче.
Тож я подивився на їхні обличчя і побачив, що Джастіну важко.
- У тебе вийде! - Ти можеш це зробити, Джастіне!
Раптом, я почув, як люди вболівали за Джастіна.
Коли я це почув, то більше налаштувався на перемогу
і сказав собі, що повинен перемогти Джастіна.
Лише одна людина мала бути виключена для завершення раунду.
Це означало, що я виживу, якщо протримаюся довше, ніж Джастін.
Ти зможеш, Джастіне!
- Він падає. - Ні.
- Тримайся!
- Джастіне! - Джастіне!
- Ні, тримайся. - Не здавайся!
- Ні, Джастіне! - Будь ласка.
Я справді не хочу вилетіти таким чином.
Я продовжував говорити собі, що мушу перемогти Джастіна.
Якого біса?
Ти це серйозно?
Мені потрібно вижити, хай там що.
Ні!
- Ні, Джастіне. - Ні.
- Потерпи ще трохи! - Ні!
- Джастіне! - Ні!
- Джастіне!
- Ні! Будь ласка! - Тримайся!
Тримайся!
Гра закінчена.
- Зачекай! - Ні!
- Ні, Джастіне! - Він зробив усе, що міг.
Усе скінчено.
Мені так шкода його.
Я розчарувався в собі.
Я хотів показати себе краще.
Чому саме ця гра мала бути першою?
Джастіне.
Він, мабуть, дуже засмучений.
Джастін Гарві був усунутий
у першому раунді фінального завдання.
Я був радий, що вижив.
Але я не міг насолодитися тим, що переходжу до наступного раунду,
знаючи, що ще одна людина виключена.
Я знав, як почувався Джастін,
тож не міг показати, який я щасливий.
Але я був радий, що потрапив до трійки найкращих.
- Молодець. - Молодець.
- Впорався. - Молодець, Джастіне.
- Гарна робота. - Молодець.
Як шкода.
Прокляття, я дуже хотів перемогти.
Коли я рухався вперед,
то почав вірити, що я дійсно можу перемогти.
Бути усуненим після того, як зайшов так далеко,
чесно кажучи, болить ще більше.
Решті учасників...
Я бажаю удачі.
Ви потрапили до трійки лідерів,
що показує, які ви всі круті.
Нехай переможе найкращий.
Ти молодець.
- Так тримати! - Так тримати!
Учасник, що вибув, може покинути арену.
Джастіне, ти був неперевершений.
Ти молодець.
- Він молодець. - Засмучений.
Це так прикро.
Щасти вам, хлопці!
- Щасти. - Дякую.
Це шоу — не жарт.
Це так важко і складно.
Але від цього було ще веселіше.
Я не задоволений четвертим місцем,
але все одно дуже вдячний за досвід.
Але як 4-те, так і 100-те місця — це невдахи.
Тому я трохи розчарований.
Але якщо вже я зайшов так далеко,
скажу, що в цілому все було непогано.
Ті, хто вижив у першому раунді фінального завдання...
Амотті, Хон Пом Сок та Андре Чін.
Молодець, Амотті!
Уперед, Амотті!
- У Пом Сока все добре. Уперед! - Чудово!
Це змагання.
Андре вистояв.
- Він молодець. - Він вижив.
Але річ у тому,
удача також має бути на твоєму боці.
- Твоя правда. - Це дійсно залежить від гри.
Другий тур фінального завдання зараз почнеться.
- Просто зараз? - Просто зараз?
Одразу?
Як думаєте, якою буде наступна гра?
Що це буде? Виміряли їхній зріст сидячи.
- Виміряли їхній зріст? - Так.
Зріст як стоячи, так і сидячи.
- О, зрозуміло. - Що б це могло бути?
Я навіть не хочу більше намагатися вгадувати.
Я завжди помиляюся, тому немає сенсу.
- Сподіваюся, це щось приголомшливе. - Серйозно.
- Щось божевільне. - Те, чого ніхто не очікував.
«Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Учасники, будь ласка, вийдіть на арену.
Що це таке?
Щойно я побачив арену, то подумав: «Це божевілля».
«Вони дійсно виходять за межі».
- Що? - Що?
- Що це таке? - Що це?
- Величезне. - Гігантське.
Може, їм доведеться тягнути це.
- Чи вони повинні його тримати? - Вони присідатимуть?
- Якого біса? - Це божевілля.
Я не був упевнений, що нам робити.
Потрібно це піднімати?
Там було три візкоподібні споруди.
А ще був конвеєр.
Я здивувався, навіщо він там.
Я навіть уявити собі не міг, що на нас чекає.
Другий раунд фінального завдання шоу «Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Гра називається...
нескінченні присідання.
...нескінченні присідання.
- Це божевілля. - Жах!
Здуріти можна.
- Нескінченні присідання? - Не може бути.
Це буде дуже важко.
Лячно це чути.
Присідання? Це божевілля.
Назва сама по собі була такою безжальною.
«Нескінченні присідання».
Я почувався трохи пригніченим, як почув слово «нескінченний».
Такі слова мене лякають.
- Тому вони вимірювали їхній зріст. - Так, саме тому.
- Справедливо. - Справедливо.
- Щоб відповідало зросту. - Це має відповідати зросту.
Учасники почнуть присідати
після свистка.
Вага буде поступово збільшуватися.
Там щось зверху.
- Це як контейнер. - Так.
Учасник, який відставатиме від свистка,
або не витримає вагу, буде негайно виключений.
Нескінченні присідання триватимуть, поки один учасник не вибуде.
Це пекло.
Як вони додумалися до такого?
Це божевілля.
Чи впевнений хтось із них у цьому?
Це теж моя гра.
Це те, що я завжди роблю.
Люблю присідання з високим навантаженням.
Щойно я почув слово «нескінченні», то знав, що це моя гра.
Для мене неможливо посісти останнє місце.
Я знав, що впораюся, ще до того, як почати.
Думаю, Амотті впорається.
Для нього це буде вигідно. У кросфіті роблять багато повторень
Це, безумовно, вигідно для Амотті.
Якби це було підняття важкої ваги, це було б невигідно для Андре.
Андре грав у регбі, тому має сильну нижню частину тіла.
Інші учасники, може, роблять більше присідань на регулярній основі,
але я все одно сильніший за них.
Я більший і важу більше,
тож я думаю, що маю шанс, якщо вага збільшувалася швидкими темпами.
Капітан команди Хон виглядає впевнено.
- Тобто він витривалий. - У нього хороша витривалість.
Неминуче сталося.
Насправді я не роблю присідання з обтяженням.
Тож сподівався, що такої гри не буде,
але це сталося.
Я хвилювався.
У мене були проблеми.
Перед матчем, кожен учасник скаже по одному слову,
починаючи з Амотті.
Я живу й дихаю присіданнями,
тому я впевнений.
Я не пошкодую зусиль і пройду до наступного раунду.
Чудово!
- Уперед, Амотті! - Уперед, Амотті!
У тебе вийде!
Це його гра.
Так само, як і дотепер,
я зроблю все, що можу, щоби пройти до наступного раунду,
щоб ні про що не шкодувати.
- Гаразд. - У тебе вийде!
- Поїхали! - Уперед, Пом Соку!
Ти впораєшся.
Це буде нелегко.
Це буде надзвичайно боляче.
Але я живлюся болем, тож виживу.
- Уперед, Андре! - У тебе вийде!
Виживуть лише двоє учасників
у другому раунді фінального завдання.
- Вони готуються? - Починається.
Ходімо.
Зараз розпочнуться нескінченні присідання.
Починається. Гаразд! Поїхали!
- Поїхали! - Щасти!
ФІНАЛЬНЕ ЗАВДАННЯ РАУНД 2
Вагу буде додано.
Прямо зараз?
- Що це таке? - Що це?
Щось падає.
- Це каміння? - Схоже на те.
- Каміння? - Ніби вугілля.
- Вугілля? - Думаю, це вугілля.
Ви знущаєтеся з мене.
Це справжнє вугілля.
Я не очікував, що буде справжнє вугілля.
Я не міг повірити в те, що бачив.
Це було схоже на сцену з фільму.
Знімальна група — божевільні.
Вони справді виклалися на повну.
- Бути не може. - Це вражає.
Ви знущаєтеся з мене?
У мене мороз по шкірі.
У мене аж мурашки по шкірі.
Це вражає.
- Там багато. - Не зупиняється.
Це буде так важко.
Це коли-небудь припиниться?
Вугілля продовжувало надходити.
Йому не було кінця.
Я продовжував благати, щоб це припинилося,
але воно просто сипалося далі.
Цікаво, скільки воно важитиме.
Про це важко було здогадатися.
1-Й СЕТ: 100 КГ
Я не знаю, хто буде виключений.
Важко передбачити, хто переможе.
Я просто робитиму те, що завжди.
Це буде простіше простого.
Я просто не впевнений у собі, тому що мало присідаю.
Тож навіть я не знаю, скільки насправді зможу зробити.
У такому разі я не здамся, навіть якщо мені відмовлять ноги.
Я подолаю тиск, відправлю іншу людину додому
і пройду до фінального раунду.
Будь ласка, підніміть вагу і приготуйтеся в положенні стоячи.
Свисток сповістить про час присідання.
- Щасти! - Щасти!
- Щасти вам! - Уперед!
Вони почали.
Це швидко. Пауза не така вже й велика.
Поки що вага здається посильною.
Це має бути здійсненним.
У мене було гарне передчуття, коли почалися присідання.
Я дуже хвилювався, але коли ми почали,
здалося, що я можу зробити багато повторень.
Я маю шанс, якщо зроблю все, що можу.
Але оскільки мені було легко,
я думав, що іншим буде легше.
Це було занадто просто.
Це був мій звичайний розігрів.
Я розпочав перший сет, ніби це була розминка.
Поки що вони на рівні.
Вони всі виглядають розслабленими.
Десять.
Більш як десять у сеті?
Це 20 повторень?
Це так багато.
Цікаво, скільки ж нам доведеться зробити.
Нам не сказали, яку кількість присідань ми повинні були зробити,
і я почав трохи хвилюватися.
Я продовжував думати про те, скільки нам доведеться зробити.
- Дев’ятнадцять. - Дев’ятнадцять.
- Двадцять. - Двадцять.
- Тепер збільшать вагу?
- Збираються продовжувати? - Дихай.
- Вони роблять більше. - Справді?
- Вони не зупиняються. - Скільки їм треба зробити?
Дійсно нескінченні.
Вони всі дуже вправні.
Андре відстає.
Так і є.
- Тому, що він високий? - Так.
У нього більший діапазон рухів.
Чесно кажучи, вони обидва крихітні.
Вони обидва невисокі, тож мають перевагу.
Якщо ти невисокий, маєш менший діапазон руху.
Так легше швидко встати.
Я хвилювався, чи зможу витримати темп.
Але перший сет ще можна було виконати.
- Тридцять. - Тридцять.
- Вагу буде збільшено. - Усього 30.
- Підвищується після 30. - Перейдіть до зони очікування.
- Тож вони відходять. - Вони відпочивають.
У цьому є сенс. Гаразд!
- Вони вже зробили 30? - Гаразд.
- Чудово. - Їхні стегна, мабуть, горять.
Мені важко зробити навіть 20 присідань із власною вагою.
Твоя правда, це нелегко.
Досить важко просто присідати з власною вагою.
Мушу визнати, що це добре продумано.
- Звук шалений. - Послухай.
Це звучить так жорстко.
Звук, коли вугілля падає, шалений.
Вугілля продовжувало сипатися, тому я занервував.
Кількість, що падала, була схожою на перший сет.
Мені було цікаво, скільки воно буде важити
і чи зможу я підняти його знову.
Я подумав, цього разу буде дуже важко.
Зараз, напевно, понад 100 кг.
Я теж так думаю.
Так, напевно, буде трохи більше як 100 кг.
Тепер буде важко.
Збільшення ваги може змінити ситуацію.
- Твоя правда. - Так.
Усе буде інакше, як вага значно більша.
2-Й СЕТ: 150 КГ
Будь ласка, підніміть вагу і приготуйтеся в положенні стоячи.
У них не так багато часу на відпочинок.
- Вони приступають до справи. - Вони починають так скоро.
Вони вже зробили 30 присідань, тож це буде ще важче.
Вони, напевно, вже втомилися.
Можна сказати, наскільки це важко за виразом їхніх облич, коли встануть.
Поїхали.
Виглядає таким важким.
- Мабуть, досить важко. - Вони не так легко встали.
Це було ще не надто складно,
тож я подумав, що зробити 30 буде легко.
Усе було добре.
Я відчував, що зможу зробити другий сет.
Поки що все добре.
Я звик робити присідання зі 100 кг.
Тож другий сет здавався до снаги.
Свисток сповістить про час присідання.
- У тебе вийде! - Щасти!
- Уперед! Ну ж бо! - Уперед!
- Один. - Гарний темп.
Це все ще можливо.
Вони вправні.
Я втомлююся дивитися на них.
- Він швидкий. - Поглянь на Пом Сока.
Він крутий.
Пом Сок так швидко падає.
- І не кажи. - Краще так і зробити.
Я вивчив структуру
і збагнув, що мені не завадить трюк, щоб спростити задачу.
Тобто присісти настільки низько, щоб торкатися стовпчиків.
Тож я зрозумів, що не мушу напружуватися при присіданні.
Я розслабився, коли сідав і застосовував силу лише при підйомі вгору.
Такою була моя стратегія.
Не варто опиратися вазі. Краще впасти вниз.
Моя стратегія, здається, спрацювала досить добре,
тож я набув впевненості, коли робив це.
Він дивовижний.
Амотті, схоже, взагалі не напружується.
У нього все добре.
Він такий стабільний.
Я не хотів показувати, що відчуваю,
якомога довше.
Моя стратегія — зберігати незворушність, щоб інші захотіли здатися.
Навіть форма в нього ідеальна.
Андре, здається, напружується.
- Він напружений. Виглядає втомленим. - Ні, Андре.
Я почав відчувати біль у попереку,
тому не рахував свої присідання.
Я був більше зосереджений на спині.
Починає боліти спина, коли багато присідаєш.
Так, це правда.
На той момент це була битва проти самого себе.
Я не зважав на інших. Я просто хотів перемогти себе.
Я змагався проти Андре Чіна.
Перемогти себе.
- Вони роблять так багато. Мабуть, важко. - Серйозно.
Чи не зменшиться кількість повторень, оскільки вага більша?
- Мабуть, 20. - Думаю, цього разу вони зроблять 20.
Тримайся, Андре.
Дев’ятнадцять.
- Двадцять. - Двадцять.
Двадцять один.
Знову 30?
Ще 30.
- Справді нескінченні. - Жах.
Це, мабуть, так важко.
Вони неймовірні.
Мені шкода Андре.
Ти молодець, Андре.
Він просувається далі.
Неважливо, наскільки добре присідають інші учасники
й наскільки добра їхня витривалість,
якщо мені важко, я впевнений, що їм теж нелегко.
Це виявилося трохи важчим, ніж я думав.
Я почав трохи напружуватися.
Мої м’язи горіли.
Мої м’язи стали дедалі більше втомлювався.
Тож я продовжував трясти ногами після кожного присідання.
Я не маю багато досвіду у присіданнях,
тож я не хотів, щоб мої ноги затерпли.
Тому я трусив ними після кожного присідання.
Було важче, ніж ми очікували.
- Це останнє? - Ще трохи.
- Двадцять дев’ять. Останнє. - Ще одне.
Останнє.
- Тридцять. Гаразд! - Гаразд!
- Не може бути! - Це божевілля!
Вони роблять більше?
- Понад 30? - Це абсурд.
Треба ж зменшити кількість повторень, якщо вага більша?
- Це божевілля. - Це було абсолютно несподівано.
Це, мабуть, жарт.
Я нарахував 30,
а свисток продовжував свистіти.
Тож спочатку я подумав, що помилився.
Але в другому сеті додали ще десять повторень.
Я перестав рахувати після того, як зрозумів, що їх було більш як 30.
- Вони, мабуть, задихаються. - Так.
Це так жорстоко.
Я казав собі, що в мене все добре і що це скоро закінчиться.
Я починав відчувати це ногами.
Не думаю, що я сумнівався, чи зможу це зробити.
Я просто знав, що мушу продовжувати, незважаючи ні на що.
Вагу буде збільшено.
Вони зробили 40.
Це божевілля.
Вони вже зробили 70 присідань із обтяженням.
Щойно я опустив вагу,
подумав: «Що з моїми ногами?»
Під час присідань боліла спина,
і в мене почали боліти ноги, щойно я закінчив.
Вони божевільні.
Як це можливо?
У мене мурашки по шкірі.
Вони всі троє — звірі.
Вони справді такі.
- Знову те саме. - Знову падає.
Мабуть, страшно таке чути.
- Насправді дуже багато. - Це дійсно так.
- Нескінченно. - Його так багато.
Хотілося, щоб до мене падало менше вугілля.
Ось що було в мене на думці.
Годі.
Припиніть, будь ласка.
Я хвилювався, тому що наближався до своєї межі,
але вага тільки збільшувалася.
Я думаю, що когось виключать під час цього сету.
3-Й СЕТ: 200 КГ
Підніміть вагу
і приготуйтеся в положенні стоячи.
Це так безжально.
- Усе залежить від сили волі. - Я так нервую, що пересохло в роті.
Гаразд. Так, уперед.
- Ви зможете! - Уперед!
- Ви зможете! - Ви зможете!
- Два, три. - Уперед!
Нумо, Амотті!
Уперед, Амотті!
- Ти зможеш, Пом Соку! - Уперед, Пом Соку!
Уперед, Андре!
Трясця, як важко.
Свисток сповістить про час присідання.
- Знову починається. - Що?
Вони божевільні.
Здається, це досить важко.
Дідько.
О, ні. Це, мабуть, важко.
Кепські справи.
Я вже вийшов за власні межі. Це була битва проти самого себе.
Виклик для Андре. Я прийняв новий виклик.
Я мав зробити це, хай там що.
Я просто хотів виконати цей сет.
Зараз, мабуть, важкувато.
Вираз обличчя Амотті змінюється.
Я почав відчувати напругу в ногах.
Це було питанням сили волі на той момент.
Я продовжував говорити собі, що зможу це зробити.
Це було набагато важче, ніж я думав.
Мої ноги були більш втомленими, ніж під час другого сету,
тому я трохи хвилювався.
Виглядає так жорстко.
- Андре сповільнюється. - О, ні.
Дідько.
Андре, тримайся!
У тебе вийде!
Нумо, Андре.
- Уперед! - Він більше не може присідати.
Це важко.
У третьому сеті я подумав:
«Моє тіло може здатися, але мій розум — ніколи».
Виглядає так жорстко.
Мені боляче.
Ці двоє взагалі люди?
- Хон Пом Сок і Амотті божевільні. - Амотті виглядає таким розслабленим.
Поступово ставало все важче.
Це, безумовно, було важче, ніж перший сет.
Було важко, але я відчував, що Андре Чіна усунуть.
Тож я виклався на повну.
Андре сповільнився,
але не зупинився.
Чим довше він протримається,
тим важче буде моїм ногам.
Ось про що я думав.
Спортсмени, особливо регбісти,
не зупиняються посеред гри.
Я постійно нагадував собі про це.
Хоча було важко,
я хотів принаймні закінчити цей сет.
Не можна було здаватися.
Ну ж бо, Андре. Він відстає.
Ти можеш це зробити!
Кінець через три повторення.
- Уперед, Андре! - Продовжуй у тому ж дусі.
Уперед!
Я відчуваю, що задихаюся.
Ще трохи.
Вставай, Андре!
Андре!
Ще трохи!
Тримайся.
- Ще трохи. Добре. - Він не здається.
Це чиста сила волі.
- Це все в голові. - Серйозно.
Андре дивовижний.
Поглянь на очі Амотті.
Поглянь на його очі.
Він шалено сильний.
Ці двоє не від світу цього.
Програвати — не в їхніх правилах.
- Штовхай, Андре! - Штовхай.
Уперед, Андре. Нумо.
Він вийшов за межі можливостей.
Боже, вони всі круті.
Вони вже всі втомилися.
Я маю викластися на повну.
Не можу здатися. Здатися — не варіант.
Вагу буде збільшено.
4-ТЕ ЗБІЛЬШЕННЯ ВАГИ
- Вони це зробили. - Гаразд.
- Вони вистояли. - Вони божевільні.
Він не здався.
Андре дуже старається.
Я добре впорався. Я виклався на повну.
Він весь мокрий від поту.
Я зробив усе, що міг.
Він намагається встати.
Він дивовижний.
Вони всі неймовірні.
- Я думав, що все вже закінчилося. - Атож.
Зараз ними повністю рухає злість.
Погляд Амотті змінився.
Звісно. Він зараз горить.
Я продовжував переконувати себе, що це не важко,
але це не так.
Це було важко.
Я витримав із думкою, що це буде останній сет.
Ми зможемо.
Мені довелося покладатися на силу волі, щоб протриматися.
Ще вугілля?
Досить!
- Вага зростає. - Це справжня перешкода.
Це визначальний момент.
Напевно, буде відчуватися як 300 кг.
Атож, тому що вони вже давно присідають.
Відчуття буде схожими.
4-Й СЕТ: 250 КГ
Його ноги напружені.
Через перерву, можливо, буде ще гірше.
- Це їх утомить. - Твоя правда.
Їх зараз переповнює втома.
Я хвилююся за них.
Не уявляю, наскільки це було б важко.
Поглянь на їхні тіла.
Вони якісь неземні.
Їхні тіла прекрасні.
Шалено поважаю.
Будь ласка, підніміть вагу і приготуйтеся в положенні стоячи.
Знову почали.
Не думаю, що вони зможуть встати.
Вони роблять це знову.
Це просто смішно.
Було приємно. Я подумав, що сьогодні має бути мій день.
Я почувався чудово.
Було весело.
Коли я підняв вагу,
у мене було відчуття, що я зміг би завершити цей сет.
Я відчув полегшення.
Це, мабуть, так важко.
Вставай, Андре!
Він не може підняти.
Вставай, Андре!
Дідько.
Вставай, Андре!
- Андре! - У тебе вийде!
- Він не може встати. - О, ні.
Двоє інших встали, а я не зміг.
Ти маєш встати!
- Ти зможеш! - У тебе вийде!
- Вставай! - Штовхай, Андре!
Штовхай!
Хотілося зробити хоча б одне присідання.
Я не міг здатися.
Нумо, Андре.
Уперед.
Ноги мені відмовили.
Не думаю, що він може це зробити.
Трясця.
Можна зменшити вагу.
Усе скінчено.
Прокляття.
Вітаю.
Мої ноги більше не витримують.
Гра закінчена.
Мої стегна більше не витримують.
Гарна гра.
Усе було скінчено.
Усе припинилося.
Усе закінчилося, і я був розчарований і збентежений.
Адреналін зашкалює.
Коли є приплив адреналіну, ти нічого не відчуваєш.
Але щойно я опустив вагу й відпочив,
я почав відчувати біль.
Я все.
Для мене все скінчилося.
Пом Сок і Амотті заслужили мою повагу.
Вони обидва божевільні.
Фанатики фітнесу.
Я зустрів людей, які були сильнішими за мене.
Це була чесна ситуація, гра, місія,
називайте як завгодно, і я програв.
Якщо мені доведеться комусь програти, це мають бути вони.
- Усе скінчено. - Усе скінчено.
Вони молодці.
Вони два фіналісти.
- Амотті та Хон Пом Сок. - Чудово.
Вони добре попрацювали.
Вони божевільні.
- Вони — зброя. - Людська зброя.
Другий раунд фінального завдання завершено.
Андре Чін був виключений
у другому раунді фінального завдання.
- Молодець, Андре. - Впорався.
Він чудово попрацював.
Я дійшов до своєї межі,
і думаю, що це все, що я можу зробити.
Вітаю вас обох.
Це була честь для мене.
Нарешті настав час мені йти.
Ти молодець.
Моє дорогоцінне тіло.
Дякую, Андре Чіне.
Це все для мене, але я не шкодую.
Це був новий виклик для мене.
Це було випробування, щоб побачити, як далеко я можу зайти,
коли стає важко.
Це був шанс перевірити свої межі.
Я пишаюся собою і задоволений третім місцем.
Я зробив усе, що міг,
і я змагався поруч із чудовими людьми.
«Зіткнення сотні» — це круто.
Андре Чіне, будь ласка, залиште арену.
АМОТТІ 183 СМ, 87 КГ
ХОН ПОМ СОК 181 СМ, 76 КГ
«Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Учасники, які вижили у виснажливих поєдинках
лише за допомогою своєї статури, це
Амотті...
і Хон Пом Сок.
Залишилося лише два учасники.
Останні два.
Це дійсно так.
Я просто виклався на повну й опинився тут.
Залишилося лише одне місце
для переможця.
І я займу це місце.
Адже я багато працював, щоб зайти так далеко,
я не збираюся бути одним із 99.
Я виграю, незважаючи ні на що,
і стану номером один.
Чудово.
«Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Фінальне завдання на визначення останнього вцілілого.
Починається фінальний раунд.
- Так! - Гаразд! Поїхали!
- Уперед, Амотті! - Щасти!
У тебе вийде!
- Що це таке? - Що?
- Це клітка для птахів. - Це сталь?
Що відбувається?
«Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Учасники, будь ласка, вийдіть на арену.
Гаразд. Уперед!
- Уперед! - Гаразд, це останній раунд!
- Це останній раунд. - Щасти.
Вони, мабуть, нервують.
Конкурс добігає кінця.
Фінальне завдання «Зіткнення сотні».
Фінальне завдання, що визначить останнього вцілілого.
Ця гра...
Що це таке?
...штовхання жердини.
Що, за його словами, вони штовхатимуть?
- Штовхання жердини. - Так.
Два учасники стоятимуть по обидва боки від масивної жердини
і змагатимуться один із одним.
Вони штовхатимуть жердину одночасно,
і той, хто першим перекине стовпчик,
переможе.
Гра буде зіграна за принципом найкращого в трьох раундах.
Учасник,
який першим здобуде дві перемоги, стане остаточним переможцем.
Найкращий у трьох раундах?
Найкращий у трьох?
- Не можу вгадати переможця. - Цікаво, хто переможе.
Я подумав, що той, хто важить більше, матиме перевагу.
Я важу трохи більше, ніж Пом Сок,
тож я подумав, що для мене це буде трохи вигідніше
і що я можу перемогти.
Побачимо, хто переможе.
Те, що він важчий. не означає, що він сильніший.
Якщо мене не відштовхують одним махом,
я можу зробити цей матч довготривалим.
У мене гарна витривалість,
тож я вважаю, що маю хороші шанси.
Два фіналісти шоу «Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Одного разу мене вже виключали,
тож тепер твоя черга вилетіти.
Це було жорстко.
Я буду остаточним переможцем.
Гаразд, Амотті.
- Уперед, Амотті! - У тебе вийде!
Зробімо це!
Після участі в Сезоні 1
я чекав рік, щоб знову тут стояти.
- Так, це наш капітан. - У мене мурашки.
Мене більше не виженуть.
Я буду остаточним переможцем.
- Поважаю! Ти такий крутий. - Чудово.
У нього своя історія.
Гей.
- Я хвилююся. - Дихання перехоплює.
- Щасти. - Щасти.
Я не знаю, хто переможе.
Це дійсно так.
Уперед!
Нумо, Амотті!
- Уперед, капітане Хон! - Зробімо це, Пом Соку!
Уперед!
- Поглянь на їхні тіла. - Їхні тіла шалені.
Фінальний раунд фінального змагання «Зіткнення сотні»,
що визначить останнього вцілілого.
Думаю, Амотті матиме невелику перевагу.
Відверто кажучи, Пом Сок — аутсайдер.
Я серйозно не уявляю, хто переможе.
Зараз розпочнеться перший матч.
Вони починають.
Це вже інший рівень.
Гаразд!
Штовхай!
Тримайся!
У тебе вийде!
Уперед, Хон Пом Соку!
У тебе вийде!
- Уперед, Амотті! - Нумо, Амотті!
Така напружена гра.
Вони йдуть нога в ногу.
У них обох чудова витривалість, зокрема кардіореспіраторна.
Вони рівні за силою.
Ми штовхали з однаковою силою на початку.
Я використав 100% своїх сил,
але жердина не зрушила з місця.
Я зрозумів: буде нелегко.
Я штовхав так сильно, як тільки міг,
але мені здавалося, що я штовхаю стовп, закопаний у землю.
Справи виглядали не дуже добре.
Вони цілком рівні за силою.
Вони мають однакову кількість сили.
Абсолютно однакову.
Уперед, Амотті!
Амотті!
Ні!
Амотті! Ні!
Ось так!
- Ще трохи, Пом Соку! - Тримайся!
- Я так і знав! - Не зупиняйся!
- Поглянь на Пом Сока. - О ні.
- Він божевільний. - Він шалений.
Як і очікувалося, він був сильним.
Він був учасником, із яким я найбільше боявся зіткнутися.
Як і очікувалося, він був сильним. З ним не можна легковажити.
Я сказав собі, що треба чинити опір.
Якщо я не міг рухатися вперед,
я хотів переконатися, що не відійшов далі.
Мені треба було протриматися.
- Він штовхнув його до восьмої. - Так.
Він має штовхнути до шести.
Йому просто потрібно ще трохи штовхнути.
Але далі жердина не рушить.
Вона не рухається.
На землі є точки опори,
щоб вони могли відштовхнутися.
Там була опора для ніг.
Ми були рівні за силою,
але Амотті вперся ногою,
тож жердина не рушила, хай би як сильно я не штовхав.
Якби у нас обох просто був пісок під ногами,
здається, що я міг би й далі штовхати.
Тому я був дуже роздратований через це.
Не уявляю, які вони розчаровані.
І не кажи.
Потрібен швидкий приплив сил.
Це все, якщо один із них послабить пильність.
Важливо дивитися на суперника.
Таким чином, можна штовхнути, коли бачиш можливість.
Амотті спостерігає за ним прямо зараз.
Він спостерігає за ним, щоб визначити слушний час.
Я знав, що в якийсь момент у нього закінчаться сили,
тож я подумав про те, щоб штовхнути, коли він змінить позицію.
А ще думав навмисно розслабитися, щоб він послизнувся,
а потім штовхнути.
Я просто чекав слушного моменту.
Я продовжував спостерігати за ним,
щоб тримати його під контролем.
- Час вирішує все. - Їм потрібно дочекатися слушного моменту.
Поглянь в очі Амотті.
Він готовий штовхнути, коли Пом Сок втомиться.
Він як хижак, що шукає здобич.
- Він штовхає. - Опирайся!
- Пом Соку! - Ні!
- Ні, Пом Соку! - Зроби це!
- Уперед, Амотті! - Штовхай, Амотті!
Ти мусиш вистояти, Пом Соку!
Штовхай ще.
- Штовхай! - Штовхай!
Чудово, Амотті!
- Ні. - Не дозволяй йому штовхати тебе, Пом Соку!
Пригнися!
Поруш його рівновагу!
Нумо, Амотті!
- Чудово, Амотті! - Уперед, Амотті!
Не зупиняйся!
Ну ж бо! Не зупиняйся!
- Він вистояв? - Це ніколи не скінчиться.
Це буде довгий матч.
Як довго це триває?
Здається, вже понад десять хвилин.
- Десять хвилин? - Понад десять.
- Це битва витривалості, а не сили. - Твоя правда.
Амотті взагалі втомився?
Він посміхається.
Вони посміхаються один одному.
Їм це подобається.
- Так і є. - Їм це подобається.
Було так виснажливо,
що це мене просто розсмішило.
Жах, як мало рухалася жердина.
Мені було цікаво, як довго ще я мушу протриматися,
і це мене розсмішило.
- Чорт. Це ніколи не закінчиться. - Це важко!
Це важко!
У тебе вийде!
- Поїхали! - Чудово.
Пом Сок потроху штовхає.
Ось так! Штовхни ще трохи!
Ні!
Нумо, Амотті!
Чудово, Амотті!
Молодець, Амотті!
- Штовхай! - Штовхай!
Не зрушить із місця.
Жердина не зрушить.
Це така напружена гра.
Було дуже важко.
Це була найскладніша з усіх ігор.
І я знав, що ми з Амотті не збиралися здаватися,
тож здавалося, що це ніколи не скінчиться.
Минуло 20 хвилин.
Як вони тримаються так довго?
Це смішно.
Найкращий із трьох?
Це має бути лише один раунд.
Вони, певно, виснажені.
Серйозно.
Я ніколи не бачив їх такими втомленими.
Амотті більше не посміхається.
Вони, мабуть, виснажені.
Не уявляю, наскільки це важко. Вони штовхають на повну потужність.
Жердина не зрушує.
- А якщо це триватиме годину? - Я бачу, як це відбувається.
Вони, мабуть, дуже втомилися.
Видно, скільки сил вони докладають.
Поглянь на його піт.
Він весь мокрий від поту.
Можливо, вони просто спираються на жердину, бо втомилися.
Йому треба атакувати.
Обидва чекають слушної миті.
- Уперед! - Уперед!
Уперед!
- Пом Соку! - Капітане Хон!
Штовхни ще трохи!
Він скористався своїм шансом.
Він знайшов правильний момент.
Я просто чекав на цей момент.
Амотті продовжував штовхати,
тому я просто розслабився і тримався.
Тоді я почав штовхати, коли з’являлася можливість.
Я штовхав з усіх сил.
- Він збирався з силами. - Точно.
Ти майже на місці, Пом Соку!
- Уперед! - Ти майже на місці!
Він так близько.
Він почекає, а потім штовхне востаннє.
Штовхни ще трохи, Пом Соку.
Він штовхає.
- Ось так. Не зупиняйся! - Уперед!
- Штовхай! - Не дозволяй йому!
Ти майже на місці.
Амотті, ти повинен атакувати!
Знову не рухається.
Достатньо останнього поштовху.
Штовхай!
- Пом Соку! - Не зупиняйся!
- Пом Соку! - Ні, він майже все.
Він штовхнув, коли побачив можливість.
Я робив усе, що міг, щоб чинити опір.
Але мене все відштовхували мало-помалу,
тому це засмучувало.
- Штовхай, Амотті! - Убік! Плечем!
Він штовхає!
Ні, він не може дозволити йому штовхати далі.
- Нумо. - Ось так!
- Не зупиняйся! - Пом Соку!
Тримайся, Амотті!
- Він так близько! - Він майже там!
Ні!
Штовхай, Амотті!
Тримайся!
- Ще трохи! - Ти майже на місці!
- Нумо, Амотті! - Ні!
Ти так близько!
Чудово!
Це було божевілля.
Боже, це втомлює.
Це було до біса важко.
- У мене мурашки по шкірі. - Це важко.
Чудово!
Його сила якась неземна.
- Це була чудова гра. - Хон Пом Сок збожеволів.
Це виснажливо.
Це важко.
Було голосно.
Цей звук...
вразив мене сильніше, ніж я думав.
Наче звук мого серця, що завмерло.
Було б добре, якби я спричинив цей звук.
Я був дуже засмучений.
Я все ще хотів зробити все, що міг.
Це ще не кінець.
У мене ще є надія.
Мені було дуже приємно, коли я це почув.
Я був дуже близький до цього.
Це було прямо в мене перед очима,
але потрібно було так багато, щоб пройти таку коротку відстань.
У той момент я дійсно виклався на повну.
Я упевнився в собі, як дізнався, що можу його перемогти
з точки зору сили.
Переможець першого матчу — Хон Пом Сок.
Хон Пом Сок!
- Ти дивовижний! - Хон Пом Сок!
- Приголомшливо. - Скажений.
Це, мабуть, піднімає бойовий дух.
- Хон Пом Сок божевільний. - Він скажений.
У мене мурашки по всьому тілу.
- У мене мороз по шкірі. - Це було божевілля.
Як шкода.
- А як вони мають грати далі? - Справа не просто в силі.
- Тепер Амотті буде відчувати тиск. - Так.
- Амотті не може програти. - Це було довше за 20 хвилин.
Це буде нелегко.
Якщо Амотті виграє другий матч, буде ще один шокуючий результат.
І вони гратимуть ще раз.
Це було б божевіллям.
Якщо Пом Сок виграє наступний раунд — отримає 300 мільйонів.
- Так. - Отримає.
Усе майже закінчилося.
Зараз розпочнеться другий матч.
Учасники, будь ласка, приготуйтеся.
Гаразд, поїхали!
- У тебе вийде! - Уперед, Хон Пом Соку!
Як тільки пролунає свисток,
розпочнеться другий матч.
Я переміг після довгої битви,
тож було очевидно, хто сильніший.
Я просто мав виграти ще один раз, і все скінчиться.
Моя гордість не дозволить мені знову програти.
Я збираюся виграти й зіграти третій матч.
Я хвилююся.
Це зводить мене з розуму.
- Вони помінялися місцями. - Так.
Вони помінялися.
Це буде останній матч?
- Так. Починайте! - Уперед.
- Пом Сок знову штовхає. - Зачекай, він знову це робить.
Він йде на це.
Я планую сильно штовхати з самого початку.
Я не допущу ще один матч.
- Кепсько. - Він не може підняти ногу.
Він знову це робить. Ось так. Рий землю.
Добре. Рий землю.
Меншого я й не очікував.
Він був такий сильний.
Але я знав, що пошкодую, якщо буду змушений повернутися додому,
не спробувавши все, що міг,
тож моєю метою було протриматися якомога довше.
Він потроху рухається.
- Він рухається. - Працюй плечем.
- Ось так. Чудово. - Працюй плечем.
- Чудово! - Якого біса?
Це не закінчиться найближчим часом.
Пом Сок знову штовхає.
Нумо, Пом Соку!
Штовхай!
Він продовжує штовхати грудьми.
Штовхай плечем!
- Саме так! - Ось так!
- Штовхай плечем! - Чудово, Амотті!
Я почув чийсь крик: «Штовхай плечем!»
Тож я підставив плече і штовхнув.
Гра не вимагала великої стратегії.
Це була просто битва сили.
Тому я думав, що маю перевагу.
Ні.
- Ні. - Тримай ногу на землі.
Це зводить із розуму.
Вони використовують більше сил, ніж на початку першого матчу.
- Пом Сок знову перемагає. - Добре. Штовхай, Пом Соку.
- Штовхай, Пом Соку! - Він штовхає.
Штовхай далі.
Нумо, Пом Соку.
Амотті йде ва-банк.
Якщо він програє, це кінець.
- Він у відчаї. - Це кінець.
Відчуття були такі ж, як і в першому матчі.
Жердина не рухалася.
Але я знав, що настане час, коли його сила ослабне,
тож я просто вичікував.
Я відчуваю, що Пом Сок переможе.
Вони обидва мають свої способи вирішення.
Не рухається?
- Він починає штовхати. - Штовхає.
- Він починає штовхати. - Ось так!
- Один крок за раз! - Усе гаразд.
Це 50 на 50.
Штовхай, Амотті!
Саме в такі миті справді треба йти на все.
Він добре захищався.
- Добре. - Рухайся потроху, ось так!
Амотті...
схоже, цього разу атакує саме він.
Він точно у відчаї.
Я пробував різні пози,
але не був упевнений, яка з них була найкращою.
Він був такий непохитний.
Це змусило мене замислитися, чи він взагалі втомився.
Як він так добре тримався?
Він такий стабільний.
- Диви на Пом Сока. - Він єдиний із жердиною.
Він і є жердина.
- Він як стовп. - Його рука підтримує ногу.
- Він як стовп. - Він використовує своє плече й руку.
Ти маєш рацію. Його рука тримає ногу рівно.
Він дивовижний.
Було, безумовно, важко,
але я знав, що Амотті теж важко.
Але цього було замало, щоб я відступив.
Якщо не виникне непередбачуваних ситуацій, я, мабуть, зможу перемогти.
Це, мабуть, виснажливо. Вони відпочивають.
Пом Сок не жартує.
- Він надлюдина. - Він як скеля.
Поглянь на його очі.
Він штовхає.
Я думав, що можу знову програти.
Якщо притулитися до жердини, можна відчути, коли суперник розслабляється.
Я вирішив націлитися на цей момент.
- Це виглядає сприятливо для Амотті. - Думаю, Амотті має перевагу.
Але у Пом Сока залишилося більше сил.
- Так. - Він не виглядає надто втомленим.
- Жердина нахилена. - Поглянь на них.
Це ускладнить завдання для Пом Сока.
Йому потрібно її опустити.
- Зачекай, ні. - Треба її опустити.
- Штовхай! - Він втрачає рівновагу!
- Амотті! - Уперед!
Уперед, Амотті!
- Він штовхає. - Труси її вгору-вниз!
Тримайся!
- Тримайся, Пом Соку! - Опусти її!
- Опусти жердину! - Тримайся!
Спочатку треба її опустити!
Добре. Ти можеш це зробити! Так!
Я мусив штовхати,
бо чим нижче я був, тим краще.
Та жердина була нахилена і я продовжував стояти,
тому я був дуже схвильований.
Ногами я чіплявся за землю.
Тож я просто мав штовхнути в потрібний момент,
щоб зрушити жердину.
І ось потрібний момент.
- Він штовхає. - Амотті пішов на це.
Він потроху штовхає.
Він штовхає!
- Штовхай! - Ось так!
Він потроху штовхає.
Штовхай!
- Штовхай! - Ось так!
- Уперед! - Нумо!
Уперед, Амотті!
Штовхай!
Ось так!
Що?
Ось так!
Неймовірно.
Це божевілля.
- Це божевілля. - Здуріти можна.
Амотті божевільний.
Фінальний раунд дуже напружений.
Так тримати, Амотті!
Він змінив ситуацію. Це гра на рівних.
- Минуло лиш п’ять хвилин. - Так.
- У мене мурахи. - Він закінчив за п’ять хвилин.
- Зараз це гра на рівних. - Серйозно.
Баланс Пом Сока було порушено в одну мить.
Другий матч завершено.
Переможець другого матчу —
- це Амотті. - Це так до біса втомлює!
- Молодець, Амотті! - Впорався, Амотті!
- Так тримати! - Виграй 300 мільйонів!
Уперед, Амотті!
Це вбиває мене!
Моя сила волі сяяла крізь мене.
Чорт забирай.
Я відчував екстаз.
Я думав, що легко переможу,
але мене заскочили зненацька.
Чуваче, це важко.
Третій матч буде непростим.
Їх треба витерти.
Зрештою вони гратимуть третій матч.
Це так драматично.
Це божевілля. Ось таким має бути фінал.
Він не може перестати сміятися.
- Так напружено. - Вони обидва б’ються на смерть.
Це гра на рівних.
Я думаю, що Амотті переможе.
Так? Припливи змінилися.
У той момент, коли хтось помиляється, гра закінчується.
Питання в тому,
- чи зроблять вони помилку, чи ні. - Гра закінчилася.
- Третій матч може закінчитися миттєво. - Це фінальний матч.
Для того, хто зараз програє, це буде дуже прикро.
Програш не дасть йому спати.
Вони обидва йдуть ва-банк.
- Починається. - Фінальний матч.
Ще один раз, Пом Соку!
Зосередься, Хон Пом Соку!
Купімо будинок, Амотті!
Купімо будинок!
У тебе вийде!
- Останній матч. - Щасти.
- Закінчимо з цим. - Зробімо це.
- Ти такий класний! - Ви, хлопці, неймовірні!
- Уперед! - Так тримати!
Поваю!
Зробімо це!
- Чудово, Амотті! - Знову помінялися місцями.
Вони помінялися місцями.
Я програв ще до того, як спробував щось зробити у другому матчі.
Тож я збираюся викластися на повну, як тільки пролунає свисток.
Я виграв другий матч за короткий час.
Тому я думаю, що шанси на моєму боці.
Мушу використати їх на свою користь.
Заключний раунд фінального завдання,
що визначить останнього вцілілого.
Справжній фінальний матч.
Вони, напевно, не очікували, що учасники гратимуть третій матч.
- І не кажи. - Так.
- Вони знають, як влаштувати шоу. - Серйозно.
Учасники, будь ласка, приготуйтеся.
Це фінальний матч.
Ось воно.
- Амотті тепер знає, що до чого. - Так.
Він знає, що робити.
Щойно пролунає свисток,
третій матч
почнеться.
Я виграв собі ще один шанс,
тому я переможу.
Це фінальний матч,
тож я притиснутий спиною до стіни.
Я штовхатиму досить сильно, щоб зламати жердину.
Я зроблю все, що в моїх силах.
Тобі потрібно добре почати.
- У тебе вийде! - Нахилися.
Тобі потрібно добре почати.
Король візьме корону за кілька хвилин.
- Гаразд! - Амотті!
- Штовхай далі. - Чудово!
- Гаразд! - Нахилися!
- Штовхай далі. - Чудово!
- Штовхай, Амотті! - Амотті!
Я не хотів затягувати з цим,
тож почав штовхати, щойно пролунав свисток.
Амотті почав дуже сильно штовхати з самого початку.
Я мусив протриматися, хай там що.
- Ти зможеш, Хон Пом Соку! - Ти можеш це зробити!
Уперед, капітане Хон!
- Штовхай далі. - Чудово!
Ось так!
- Уперед! - Штовхай, Амотті!
Штовхай, Амотті!
Амотті!
- Уперед! - Що?
- Що? Він, мабуть, божевільний. - Він зробив це!
- Що?
Я ж казав, що він навчився.
Гра закінчена.
Амотті!
Я виграв.
Я насправді виграв.
Це було чудово.
Я посів перше місце.
- Амотті божевільний. - Він шалений.
- Я ж казав, що він навчився. - Він божевільний.
Амотті божевільний.
- Амотті виграв. - Це неймовірно. Він виграв.
- Божевільний. - Шалений.
Він дивовижний.
Це було дивовижно. Він не розчарував.
Пом Сок, мабуть, дуже засмучений.
- Він виграв перший матч. - Він молодець.
Він добре впорався.
Пом Сок виклався на повну.
Це крає мені серце.
Він впав наприкінці.
Я вже програвав від самого початку.
Я не міг нахилитися і втратив усі свої сили.
Тож я впав, і гра закінчилася.
Я дійшов до фіналу,
а це означало, що я маю шанс на перемогу, але я проґавив його.
Це засмучує найбільше.
Але я зробив усе, що міг, тому не шкодую.
Пошук найдосконалішої статури,
незалежно від статі, віку чи раси.
«Найкраща форма: Зіткнення сотні».
Завдання для пошуку найдосконалішої статури тепер закінчилися.
Остаточний переможець, який вижив
у серії напружених завдань між 100 учасниками...
це Амотті.
Хон Пом Соку,
ви останній учасник, що вибув із «Зіткнення сотні».
Будь ласка, скажіть кілька слів.
Після того, як мене досить рано виключили
у Сезоні 1...
Зі мною знову зв’язалися для Сезону 2
і, чесно кажучи, я дуже злякався.
Я сумнівався,
але дружина сказала мені,
що незалежно від того, що станеться,
вона і двоє наших синів
вболіватимуть за мене
й підтримуватимуть мене за те, що я прийняв виклик.
Вона сказала мені довіряти їм
і наважитися кинути собі виклик, якщо хочу.
Тож...
ось що дозволило мені знову кинути собі виклик.
Чесно кажучи, я трохи...
Я дуже розчарований...
але я не шкодую.
Завдяки шоу «Зіткнення сотні»
я отримав чудовий досвід і залишив багато гарних спогадів.
Я продовжу
жити без страху невдачі
і продовжу кидати собі виклик.
Дякую вам за все.
Хон Пом Соку, розбийте свій торс.
Я дуже не хотів робити це знову.
Мені було прикро,
але я відчув полегшення, наче з моїх плечей зняли тягар.
Таке відчуття, ніби я щойно прокинувся від щасливого сну.
Нарешті, остаточний переможцю, Амотті,
будь ласка, скажіть кілька слів.
Після того, як я вирішив взяти участь у шоу «Найкраща форма: Зіткнення сотні»,
моєю щоденною метою було трудитися
кожної миті й ні про що не шкодувати.
Моя рішучість наполегливо працювати й не здаватися —
ось що привело мене до цього чудового результату.
Іншим 99 учасникам, які приєдналися до мене в цій пригоді,
я щиро дякую.
Я посів перше місце серед 100 учасників.
Виживає найсильніший.
І я вижив.
Одна річ, якої я навчився під час тренувань,
це те, що у світі так багато сильних людей.
Хоча я був тут недовго,
у мене залишилося багато гарних спогадів.
Я такий щасливий.
У світі існують різні статури.
І на шоу «Найкраща форма: Зіткнення сотні»
ми шукаємо найдосконалішу статуру.
Наші пошуки ідеальної статури...
триватимуть.
АМОТТІ 183 СМ, 87 КГ
НАЙКРАЩА ФОРМА: ЗІТКНЕННЯ СОТНІ АЗІЯ
Переклад субтитрів: Юрій Обревко