ЛАББОК, ТЕХАС 2022 РІК
ВИХІД ЗАКРИТИ — ВІДКРИТИ
Привіт усім, ласкаво просимо до Лаббока.
«Техас Тек»!
Оце так, усі в захваті.
Так, люди, квотербек Патрік Махомес
увійде до кола пошани.
Ти бачив тут свою шафку?
Так, знаю, я її бачив.
Дуже мило.
-Мушу сказати, руки стали більшими. -Тут я точно став більшим.
Я був величезним.
Махомес тут — більше енергії.
-Насолоджуйся, друже. -О, так.
-Ти знаєш, що заслужив усього. -Дякую.
Завдяки тобі команда стала успішною.
-Радий тебе бачити. -І я тебе.
Лаббок був важливим періодом у моїй футбольній кар'єрі.
Махомес кинув пас вглиб поля.
Саме там я виріс як квотербек.
-Тачдаун! -Там відбулося моє становлення.
І на футбольному полі, і як чоловіка.
Університет стільки для мене зробив, я радий, що залишив слід
у будь-який спосіб.
«ТЕХАС ТЕК» МАХОМЕС
Боже! Дивись, там твоє ім'я.
Круто!
Вболівальники, зверніть увагу на західний бік,
ми офіційно запрошуємо Патріка Махомеса
до кола пошани «Техас Тек»!
КВОТЕРБЕК
Як мило!
Так круто!
СЕРІЯ 2 ПОВЕРНЕННЯ ДОДОМУ
КОРОЛІВСТВО «ЧІФС»
-Скільки тобі років, друже? -Дев'ять.
Дев'ять? Гаразд.
У вас є до мене питання?
Ким ти хотів стати у моєму віці?
Футболістом чи…
У дитинстві я не хотів бути футболістом.
Я хотів стати бейсболістом.
Мій тато грав у бейсбол, тому і я мріяв грати.
Махомес, 2:2 на Ріда.
Розмах і промах, він вибив його в аут! Гра закінчилася.
Якщо б не вийшло з бейсболом, став би юристом.
Я виріс, граючи у бейсбол.
Думав, що так буде й далі.
Я почав грати на позиції квотербека ще у школі.
Пам'ятаю, як отримав місце у команді університету.
І почав грати як квотербек,
був на стадіоні у Техасі на «Нічних вогнях п'ятниці».
Саме тоді я його полюбив.
Давай, білий-білий. У позицію!
Ми часто говорили про бейсбольне минуле Патріка Махомеса.
Але він подає з усіх боків, як шорт-стоп, страхує дві бази одразу.
Одна з його сильних сторін — вміння грати не по сценарію.
Так, бейсбольні кидки з різних платформ, під різними кутами.
Не те, щоб я думав, як можна зробити боковий пас?
Я просто намагаюся знайти спосіб передати м'яча гравцю команди.
Я хитрющий!
Я працюю над ними.
Я у позиції думаю, як можна зробити кидок?
У мене є ще один!
Ось що ми робимо у міжсезоння з Боббі, моїм тренером.
Цим я займаюся з тренером-квотербеком і на тренуваннях «Чіфс».
Посунься праворуч. Зараз! Кидок!
Я готуюся стояти на позиціях і робити кидки.
Ось де ідеальний шлях м’яча…
Важливо пам’ятати, оскільки ти втомлюєшся…
-Збільши… -Зробити поворот.
Гаразд. Ти такий талановитий,
що іноді хочеш зробити кидок, не ставши у позицію.
-Ага. -Так? Добре.
Насправді я бачу «нестандартні» кидки так:
«Як можна рухатися, щоб вирішити проблему?»
Креативний рух Махомеса.
Неймовірно. Боже. Як можна не любити спостерігати за його грою?
З іншого боку, з фізіологічної точки зору
твоє бачення, рухливість у хребті, шиї…
Є квотербеки, які, біжучи вправо,
не можуть повернути голову, а деякі можуть.
Той самий спортсмен, можливо, біжучи вліво, може.
Багато квотербеків мають недоліки бігу в обох напрямках.
Патрік може тримати голову ідеально нерухомою, як сова,
і візуально бачити, що відбувається,
а також маніпулювати своїм тілом через рухливість хребта.
Гляньте на магію квотербека, Махомес просто рухається, танцює,
а потім кидає, не дивлячись.
Як швидко ви можете повертати частину тіла
незалежно від решти свого тіла?
Ну, Патрік має силу в хребті.
У хребті Патріка є швидкість.
Він єдиний з моїх спортсменів, хто може розмахувати битою
в межах 3%, на повній швидкості, обертаючись праворуч і ліворуч.
Гарна робота.
Думаю, це неймовірно, бо у більшості людей одна сторона тіла значно слабша.
Кут повороту між тулубом і тазом у нього найкращий, який я бачив.
А я працював з найсильнішими бейсболістами-метальниками
і квотербеками. Надзвичайно.
З дикого, дивного атлетизму, може, лише пара хлопців
в історії спорту зрівняються з Махомесом.
І про одного з його суперників зараз
і піде розмова. Я кажу про Джоша Аллена.
Але скажу вам, я думаю, що Джош Аллен грає
краще, ніж Патрік Махомес, якщо це можливо.
Він фантастично грав за «Біллс».
Потрібно бачити, як ці двоє змагаються один проти одного.
Як у дивізіонному матчі плей-офф 2021 року.
Миттєва класика.
-Ось так. -Проти №1 захисту сезону.
Канзасці беруть ініціативу за хвилину до кінця!
За останні дві хвилини набрали 25 очок.
Три прохідні тачдауни за останні дві хвилини.
І «Чіфс» виграли неймовірний дивізіонний матч плей-офф
в овертаймі!
-Оце гра. -Чудова гра.
-Оце гра, друже. -Чудова, хлопче.
Вітаю вас сьогодні на футбольній драмі НФЛ.
Коли НФЛ складали свій графік,
матч було визнано грою номер «1» регулярного сезону
і призначено на 6 тиждень.
Ми вибудували суперництво, граючи з «Біллс» рік за роком.
Хочеться мати перевагу домашнього поля.
Саме тому, хоча ще рано казати, але це важлива гра,
бо в кінці сезону будуть схожі показники.
Привіт.
У грі представлені дві найкращі команди АФК.
У цій грі є два найкращих квотербеки НФЛ.
Боже, я не дочекаюся! Буде хороша гра.
Гра настільки важлива, якою вона може бути у регулярному сезоні.
Можливо, хтось отримає перевагу домашнього поля у плей-офф.
Фаворит для нагороди Найціннішого гравця.
-Люблю тебе. -Удачі. Надери їм дупи.
-Люблю тебе. -І я тебе.
Іноді гра спричиняє неабиякий стрес, але й дуже захоплює.
Спостерігаю, як він втілює свої мрії,
й робить те, що вміє найкраще, показує відмінні результати,
як і кожної неділі.
Давай!
Вони провели епічну гру у дивізіонному раунді 266 днів тому.
Відтоді ми чекали цієї гри.
Це не жарти. Ось чому ми займаємося спортом.
Якщо ви фанат футболу чи спорту, вам треба побачити цю гру.
Патріка, його 80-й початок кар'єри.
Подивимося, чи зупинять вони великого Патріка Махомеса.
Жовтий, двоє на задньому полі, ресівери зліва.
Ран-пас, подвійний джет-чіп і крайній фланкер.
Поїхали.
Давай, любий.
У позицію!
Молодець!
Реверс!
Махомес намагається виграти час.
Рухається вправо, виконує памп-фейк раз, двічі.
Вертається на ближню сторону, спіймав, Сміт-Шустер на 30!
Вперед, 25, 20!
Шустер — 15, десять, п'ять,
тачдаун, Канзас-Сіті!
Вперед!
Так, чорт забирай!
Патрік Махомес видає ефективну гру, як жоден інший квотербек,
не боїться робити кидок поперек тіла.
Я в душі бейсболіст.
Тобто, я той самий шорт-стоп, який досі там грає.
«БІЛЛС»: 3 — «ЧІФС»: 7 ДРУГА ЧВЕРТЬ — 11:31
Рахунок 7:3, Канзас-Сіті, 11 хв 31 с до кінця першої половини.
Так, трясця! Ось що нам потрібно!
Чудова робота!
Цілий день!
«Біллс» просуваються на територію «Чіфс».
Перший і десять, Джош Аллен, сел-аут бліц.
Аллен знає, ресівер віддаляється.
Ґабріель Девіс спіймав м'яча і тачдаун.
Чорт.
Це погано.
До кінця першого тайму лишилося 16 секунд.
Давай, ми можемо зробити тачдаун за 16 секунд.
Вперед, синій 80!
Махомес — пас у вірну площину, МакКіннон.
Спринтує вгору, ярдова лінія 40, 45,
і поза межами
за п'ять секунд до кінця тайму.
Ловіть м'яч, йдіть вниз поля і беріть тайм-аут.
Вперед, синій 80!
Низький снеп, Келсі спіймав.
Тайм-аут!
Тайм-аут, Канзас-Сіті. Одна секунда до кінця тайму.
А ось і Ґаррісон Баткер,
спробує зрівняти рахунок.
Це була б спроба з 62 ярдів. Може бути рекорд «Чіфс» усіх часів.
У нього все вийде!
У нього все вийде. Я вірю!
Снеп Вінчестера, удар вгору.
М'яч летить і… добре!
Добре!
«БІЛЛС»: 10 — «ЧІФС»: 10 ПЕРЕРВА
Давай!
Давай, трясця!
Абсолютно нова гра, любий.
Давай.
-Ти в порядку? -Так.
Я втомився, але все добре.
Вперед, синій 80, увага!
Махомес тримає. Досі тримає, чекає моменту.
Кидає пізно. Застряг у кінцевій зоні!
Усе гаразд, малий? Тачдаун. Ось про що я, Пат.
Патрік Махомес показує терпіння у прохідній кишені.
Він кидає, ніби стріляє кулею, удар,
прямо в живіт Меколу Хардмену.
Гра виявилася такою, на яку ми сподівалися.
Так можна вижити, Хардмене!
Тепер, коли «Чіфс» лідирують 20 до 17,
«Біллс» намагаються взяти ініціативу тачдауном.
Гей, готуйся забити чи підняти рахунок. Розумієш, про що я?
Забити гол чи зробити тачдаун.
Будьте готові.
Ходімо.
Другий тайм, 12 ярдів, у Канзас -Сіті — 14.
Джош Аллен дає задній, хоче відкрити хлопця в енд-зоні.
Повертається до м'яча, його ловлять.
І Доусон Нокс забиває тачдаун.
Ось так.
«Баффало Біллс» випереджають «Чіфс» з рахунком 24:20,
1:04 до кінця гри.
Дідько.
Так, сер.
Треба стояти й вболівати за тата.
Кажи: «Давай, тату. У нас одна хвилина».
Одна хвилина на перемогу, еге ж?
Потри животик на удачу.
Я думав: «Гаразд, заб'ємо тачдаун і виграємо гру».
Я так завжди почуваюся, коли виходжу на поле
і можу закінчити гру з м'ячем у команді.
Давай, Патріку.
Увага! У позицію!
Перший даун і десять.
Махомес.
Перехопили!
А, це Терон Джонсон вкрав м'яча.
Неймовірно.
Патрік Махомес
не помиляється у складних ситуаціях.
Важкий удар для команди «Чіфс».
Звісно, це промах,
бо якщо м'яч перехопили, гру закінчено.
Ніхто не любить програвати, особливо команді, яку вважаєш суперником.
У «Біллс» 5 перемог і 1 поразка.
«Чіфс» падають до 4 і 2.
«Баффало» у топі Американської футбольної конференції.
«Баффало» мав здолати Канзас-Сіті. Вони були так близько.
І тепер раптом стало: «О, Господи».
Вони справді можуть бути командою, яку треба перемогти.
Гарна гра. Щасти до кінця року.
-До зустрічі. -Авжеж. Так.
Так, коли програємо гру, особливо вдома — неприємне відчуття.
Чудова футбольна команда. Я думаю, ми добре пограли.
Ми просто зробили забагато помилок.
Коли помиляєшся проти іншої великої футбольної команди,
програєш гру. Тож…
Буде хороший урок, але зараз це справді відстій.
Гаразд. Дякую.
Це ж футбол. Є злети і є падіння.
Ти так вкладаєшся, що хочеш перемогти, досягти успіху.
Хочеться виграти Суперкубок в кінці року.
Але я маю бути і батьком. Я маю бути чоловіком.
Тримай руки в теплі.
ВАША ПРИГОДА ПОЧИНАЄТЬСЯ ТУТ
-Привіт. -Привіт.
Вітаю на «Веселій Фермі».
Дякую, що запросили.
Ми дуже раді, що ви тут.
Дякуємо.
Я хочу більше часу проводити з родиною.
Я хочу бачити, як росте Стерлінг.
Вона мене так тішить, навіть у найгірші дні,
коли я бачу її посмішку, не можу сумувати.
Хочеш піти на каруселі?
Кажи: «Вйо!»
Подивишся, як тато з’їжджає?
Було набагато швидше, ніж я думав.
Прикрий їй вуха, люба.
Уяви, так бити бейсбольний м'яч. Штука схожа на двошовний фастбол.
Боже мій.
Яблука рухаються дуже швидко. Гаразд, останнє.
Це було… мило.
Після ігор, чи то перемога, чи поразка,
дуже добре відірвати його від футболу
і провести час разом з родиною.
Ти сьогодні татова донечка.
-Завжди. -Але все гаразд, бо моя рука…
Насправді, ми мало часу проводимо разом під час сезонів.
Тому будь-який… вільний час, який можемо,
ми проводимо разом з сім'єю на свіжому повітрі,
це дуже важливо.
Боже мій. Поглянь на маленьке поні.
-Він готовий. -Будь обережна.
-Не знаю, він якийсь агресивний. -Глянь на нього.
Привіт, брате.
Ходи сюди. Поглянь на себе.
Ого.
Привіт. Назад.
Гаразд.
-Чому я кидаю так далеко, Бріттані? -Бо ти тлумок!
-Давай, люба. Подивимося. -Гаразд, дай мені підготуватися.
Ти сказала: «Ні, кидай, що кидав».
Боже мій. Вона влучила першої спроби!
Скільки разів усі ви влучили? Нуль?
Вона влучила з першої спроби. Найгірше, що могло статися.
Бо ти багато програєш.
Я можу це зробити.
СОУ-ФАЙ СТЕДІУМ
ВЕРЕСЕНЬ 2022 — ТИЖДЕНЬ 2 «ФЕЛКОНС» (0-1) ПРОТИ «РЕМЗ» (0-1)
Тут, у Лос-Анджелесі, «Фелконс» відстають на 6 очок,
а м'яч у «Ремз» на 20-ярдовій лінії.
Маріота починає на задньому полі. А ось і «Ремз».
Маркус перерізає, кидає сильно, як і подає.
Перехопили, і гра закінчилася.
Тож «0» і «2» — не той рахунок, з яким хочеться починати сезон у вересні.
Але категорично не можна починати з «0» і «3».
Після виїзної гри в Сіетлі та матчу минулого тижня у Лос-Анджелесі,
«Фелконс» вирішили лишитися на Західному узбережжі на цілий тиждень.
Їдуть на північний захід,
де тренуватимуться до гри з «Сіхоукс» наступного тижня.
Мені, як хлопцеві, який грає за університет Орегону,
було дуже весело лишитися на північному заході на тиждень.
Я думав, це корисно для нашої команди.
Увага.
Ти ніби відокремлюєш себе від усього.
Ви ніби там разом.
Намагалися знайти північ, захід, південь, схід…
-Кажуть: «Пінгвін прийшов зустріти сонце». -Ага.
Думаю, це допомогло нам зібратися з силами.
Тож у Сіетлі тренування проходили в університеті Вашингтона.
Скажу для тих, хто не розуміє:
Орегонській качці важко зайти до вашингтонського закладу «Хаскі».
Вашингтон, наш шкільний суперник,
був трохи цікавим для мене на тиждень.
Але там усе фіолетове… Типу, було…
фіолетовий і золотий, я…
-Тобі не подобається? -Ні.
То коли ти грав у коледжі, виграв тут?
Так. Виграв.
ОРЕГОН ПРОТИ ВАШИНГТОНА, 2013 РІК
Маркус Маріота показав результат у 454 ярди в загальній кількості.
Що було ключовим для перемоги у таких важких умовах?
Величезні зусилля команди.
Усі чудово попрацювали, і я пишаюся нашими хлопцями.
Вам добре у цій будівлі? Нічого не зіпсуєте?
Ні, все добре. Гарні спогади однозначно.
Цілком зрозуміло.
Арт казав, коли ви востаннє були тут, показали результат
у десь 150 ярдів, чи щось таке?
-Я пам'ятаю перемогу. -Гаразд.
-Дякую вам. -Дякую, Маркусе.
-Бережи себе. -Дякую, Маркусе.
Спочатку в Орегоні мені не подобалося.
Я виріс на Гаваях.
До найближчої суші п'ять годин на літаку.
Для мене то був культурний шок,
я виріс посеред Тихого океану, на островах,
поїхавши на північний захід, дуже сумував за домом.
У познайомився з майбутньою дружиною, і вона допомогла мені.
Кійомі була спортсменкою в Орегонському університеті.
Вона розуміє, що спорт вимагає постійних тренувань.
На першому курсі ми разом вивчали хімію та математику.
Ми не скажемо, у кого були кращі оцінки, але…
Так, а потім… другий курс…
Гей.
-Агов. -Ходи сюди.
Перепрошую.
Усе було суто платонічно, принаймні я так думала.
Йому були потрібні мої конспекти, і…
Було типу: «Ось мої конспекти, ось мій номер».
«Ходімо на пару побачень» і… Ось так.
2014 РІК
У 2014 році мені пощастило
зіграти справжній, особливий сезон.
Лауреатом премії Хайсмана 2014 року
став Маркус Маріота з Орегонського університету.
Я був першим полінезійським гравцем, який її отримав.
Це було дуже важливо для нашої сім'ї,
усього штату Гаваї й полінезійської спільноти.
Для полінезійської спільноти,
я надіюся та молюся, це лише початок.
Юні спортсмени з Полінезії у світі,
сприйміть цю нагороду як мотивацію
мріяти про велике та досягати висот.
Та частина мого життя була дуже цікавою.
Я завжди намагався не привертати уваги,
але був змушений з нею справлятися.
Я був на шоу «Пізньої ночі»
і робив речі, про які ніколи не думав.
Перша думка Маркуса Маріоти,
коли він отримав премію Хайсмана.
Хайсман? Схоже на майонез.
Про що він говорить?
Та попри сказане, було круто. То був веселий досвід.
-Приголомшливо. -Дякую. Ага.
Ну, вітаю усіх з першою неділею осені.
Нічия й 2 поразки «Фелконс» та 1 виграш і 1 поразка «Сіхоукс»
тут, на «Люмен Філд» у яскраву сонячну неділю.
Взагалі-то, я трохи розчулився, бо там були гавайські прапори,
і було багато місцевих людей.
КОД ГАВАЇВ — 808
Усе чудово. Я знову на північному заході.
Ніби повернення додому.
Бачити прапор Гаваїв на трибунах.
Мені було дуже важливо побачити таку кількість підтримки.
Так!
Гей, у тебе є одна можливість на тиждень.
Давайте зіграємо якнайкраще. Давайте, «Фелконс» на три.
-Раз, два, три. -«Фелконс»!
Гра за грою, поступово, еге ж?
Зіграємо одну.
Я був трохи емоційний, але коли починаєш грати, все забуваєш.
Снеп Маріоті, пас назад…
Ні, Маркус триматиме його біля правого кута і заб'є.
-Гей, давай! -Давай!
Гра в Сіетлі почалася добре. Забив швидкий тачдаун у другому таймі.
Вони набрали обертів.
Нам було важко, боротьба була напруженою.
«Сіхоукс» попереду з рахунком 23:20
за 3 хв 11 с до кінця третьої чверті.
Вегас!
Маріота на бекфілді. Швидкий кидок, спіймав, Лондон на 5-ярдовій лінії.
Дрейк Лондон приносить «Атланті» тачдаун.
Так, крихітко.
-Так, один! -Чудово.
-Так, один! -Молодець.
Дрейк зробив великий тачдаун перед початком четвертої.
Ми вели у четвертій чверті в обох перших іграх.
Ми програли, тож нам було дуже важливо перемогти.
Закінчи гру перемогою, малий.
Ходімо.
Залишилося менше шести хвилин на гру,
«Атланта» веде з рахунком 27:23.
Захист м'яча зараз у пріоритеті.
Маріота з Аллґейєром у позиції «шотґан».
Втратив м'яч при передачі, Нвосу його підняв.
Я ж щойно говорив про безпеку м'яча…
Обдурили суперника, Маркус хотів зберегти м'яча,
а Аллґейєр його затиснув, намагаючись витягнути.
-Я хотів його витягнути. -Я відчув.
Не знаю, мабуть… Гадаю, це сталося тому, що я його вдарив.
-Не знаю. -Ні, все добре.
Усе добре.
Це я винен. Ти молодець.
«Атланті» було важко перші три тижні сезону.
Могли б легко мати три перемоги в кишені.
«Фелконс» тримають лідерство, але відчувають загрозу від «Сіхоукс».
Може бути вирішальна гра. Це і є вирішальна гра.
Сміт відступає назад, «Атланта» прагне туди потрапити.
Ось Ґено — праворуч, збирається кинути.
Перехопили! Це Річі Грант!
На цьому все.
-Маркусе, люблю тебе, брате. -І я тебе. Чудова робота.
Хороша робота, так?
Повертаюся додому, чуваче! Так.
Завжди добре бути першим, знаєте.
Для мене особливо повернутися сюди.
Багато рідних і друзів.
Можливість перемогти в гостях у складних умовах
додала нашим хлопцям впевненості.
І дала нам фундамент,
щоб рухатися вперед й почати сезон.
МІЧИГАН, 2022 РІК
Одну з найунікальніших кімнат будинку
я називаю кімнатою пам'яті,
хотів зробити її, коли ми будували будинок,
тож її було сплановано від початку.
Але наш будівельник придумав зробити тут
приховані двері, щоб дістатися до неї.
Але я хотів, щоб кімната була подалі.
Я не хотів, щоб її бачили
у вітальні, де всі тусуються.
Я думав, буде виглядати як… самореклама, якщо хочете.
Упродовж років я зберіг багато речей.
Від юнацького футболу
до переможного м'яча, якого я отримав лише кілька тижнів тому.
Мої юнацькі футбольні спогади.
Смішно, на юнацькому футболі хлопець на ім'я Майк Сінглтарі
був моїм тренером з флаг-футболу у 4-5 класах.
Ми будемо тут цілий день, малий! Я люблю такі вечірки!
Мені подобаються такі вечірки!
Майк ось тут, а це я.
Того року я отримав «нагороду Сінглтарі» за те, що був видатним лайнбрекером.
У мене навіть є нефутбольні спогади. Сімейні фото.
У мене є фото зі справжнім капітаном Кірком.
У мене є футболка зі шкільного хору.
Серед тенорів були хлопці, які ще не досягли статевої зрілості.
Тож наші голоси були доволі високі.
Тому ми казали: «Ми, може, й не баси з гучними чоловічими голосами,
але ми — надзвичайні тенори» і показували літери на руках.
Красуня
Я тобі не вірю
Ти — неправда
Я сказав: «О
Красуня
Маю записку від тата, написану, коли я був у 8 класі.
Після тренування він виписував сильні сторони кожної дитини
і те, над чим треба працювати. З власним сином усе інакше.
Але він написав: «Кірку, твої сильні сторони —
дух конкуренції, розум, ставлення».
«Ти — сильний лідер. Маєш хороші навички, працьовитість».
«Ти точно пасуєш, маєш розум і чуття до м'яча».
Він сказав: «Треба краще виражати лідерські якості,
краще працювати ногами».
Смішно, якби її зараз дали скауту «Вікінгів»,
він, напевно, сказав би, що так і є, досі.
Минуло 20 років. Мені було 14, коли він її написав.
В кінці він написав: «Кірку, якщо розвиватимешся,
станеш гравцем стартового складу,
а може, навіть гравцем штату» у старшій школі.
Пам'ятаю, коли тато це написав.
Я подумав: «Ого, тато вважає, що я колись стану футболістом».
Важлива справа, я пам'ятаю, що думав грати за збірну штату.
Тож цікаво, що мене у збірну не взяли.
Я був не дуже.
Будівельник будинку сказав, що поставив тут зарубку
за проектом, за трофей Ломбарді.
Тож він сказав, що саме тут має бути трофей Ломбарді, і…
Тепер я маю його завоювати. Він зробив насічку.
Тепер моє завдання його отримати.
ОРТОПЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ТВІН-СІТІC»
ЛИСТОПАД 2022 РОКУ «ВІКІНГИ» ПРОТИ «КОМАНДЕРС»
Ви вертаєтеся до Вашингтона з 6 виграшами і 1 поразкою.
Вам цього досить?
Проживши там шість років,
я маю багато чудових спогадів, і…
Знаєте, я дуже високо ціную людей, з якими там працював.
Тренери, гравці, товариші по команді, тож…
У мене залишиться багато спогадів.
М'ЮЗІК-ХОЛ «РАДІО-СІТІ» КВІТЕНЬ 26-28
З другої спроби у драфт НФЛ 2012 року
«Вашингтон Командерс» обрали
Роберта Гріффіна III.
-Квотербек, Бейлорський університет. -Так, сер.
Наша людина.
Роберт ще довго буде їхнім стартовим квотербеком.
-Номер один, малий. -Ось він.
«Командерс» роблять свій вибір.
Подивимося, що вони зроблять. Дуже цікавий вибір.
У сьомому відборі четвертого раунду під загальним номером «102»
«Вашингтон Командерс» обирають Кірка Казінса,
квотербека зі штату Мічиган.
З 32 команд НФЛ,
я думав, Вашингтон був 32-ою командою, яка б обрала мене.
Особливо після драфтингу квотербека у другому загальному заліку.
Маючи Роберта Гріффіна,
вони пішли далі й взяли Кірка Казінса.
На місці Казінса, я б злився,
бо хочеться кудись, де можна бути стартером
і змагатися, щоб стати стартером.
Я був шокований.
Насправді, ти мрієш про драфт НФЛ, де ти святкуєш.
І я не так не почувався, бо сприйняла його як дивний вибір.
Якийсь глухий кут.
Тому я підтримав Роберта Гріффіна.
Я знав, що у кращому разі добре гратиму в передсезонних іграх,
а потім сподівався, що мене обміняють в іншу команду.
Але…
Схоже, Гріффін отримав травму.
Роберт мав травми і дав мені можливість грати.
То був 2015 рік, мій останній рік за контрактом у Вашингтоні,
коли я відчув, що мушу вмерти, але зробити.
Сезон розпочався не так добре, як я сподівався.
Почали з рахунком 2:4, я зробив більше перехоплень, ніж тачдаунів.
Але… щось сталося у тій «Як вам таке?» грі.
Ми програли — 24:0.
Оскільки «Бакс» рано загнали «Командерс»…
Ого!
Що тут відбувається?
І ми вирішили побігати.
Казінс. Він його триматиме, з лівого боку.
Він піде на тачдаун «Червоношкірих».
Слент, Джордан Рід, тачдаун, «Червоношкірі»!
Вони лідирують!
Ми повернулися, виграли 31:30.
Після цього я вже не озирався назад.
Справді жив мрією стати стартовим квотербеком у НФЛ.
Віддаю належне Кірку Казінсу — бореться з критиками.
Кірк Казінс згуртував команду.
Як вам таке?
-Молодець, Кірку. -Так, сер!
Так!
Тут, прямо над «Як вам таке?» рушником.
Це стратегічний хід, де лежить рушник,
бо та гра — найбільше повернення у історії «Вашингтона».
Тачдаун спричинив повернення.
Як вам таке?
ЯК ВАМ ТАКЕ
Вони кричать: «Як вам таке?»
Як вам таке?
Мені подобається.
-Як вам таке? Мені подобається. -Подобається?
Як вам таке?
У 2017 році я закінчив грати за «Вашингтон».
Було трохи лячно.
Але, озираючись назад, через п'ять років,
приїзд до Міннесоти був благословенням.
Кірк Казінс повертається на «ФедЕкс Філд» вперше.
ДЕЛЬТА
НЕ ЗАХОДИТИ
АКАДЕМІЯ АВТОБУСИ GO
ВИХІД
Я завжди почуваюся ностальгічно,
коли у мене футбольні матчі, особливо на виїзді.
І відчуття просто експоненціально більше
повертаються сюди, до Вашингтона.
Я так само хочу перемогти. І так щотижня.
Бажання перемогти завжди є.
Не думаю, що те, як це закінчилося, щось змінило за шість років.
Я відчув завершення, покинувши фінальний сезон,
настав час рухатися далі.
Ідеальний тест для Кірка,
бо він відчуватиме тиск.
Він дуже конкурентоспроможний.
Він не завжди показує це, але так і є.
«Як вам таке?» Кірк справді існує.
Вашингтон займає особливе місце у нашому серці.
Ми заручилися, одружилися,
народили сина.
Я чекала нагоди повернутися.
І коли я побачила це в розкладі,
обвела і сказала: «Я маю бути там».
Дружина прилетіла вранці і приїхала сюди на потязі.
-Добре. -Вона хотіла встигнути на розминку.
Не знаю, чи вона встигла.
Зазвичай я трохи запізнююся.
Дорога туди була дуже довгою.
І ми встигли помахати.
Вони на трибунах. Зрозумів. Дякую.
Другий і 15 ярдів «Командерс» за 26 від енд-зони.
Кірк за межами «шотган».
Він вертається праворуч від енд-зони, Джей-Джей
стрибає за м'ячем, а той несеться, перехоплений.
Не можу повірити.
Чорт, я так хотів того м'яча.
Я завжди злюся на непередбачені помилки,
що не грають за стандартами.
Мабуть, відмовився від трьох очок, не забивши м'яч з поля.
Але то було не погане виконання, а невдалий відскок м'яча.
Боже, здається, що це грає роль.
Важко.
-Неприємно. -Я знаю. Без сумніву.
Захист «Командерс» був і є справжнім.
І вони ускладнювали нам гру.
Вниз, вперед!
Кірк Казінс вперше за 5 років повернувся до Вашингтона.
Захист «Вашингтона» ласкаво його не прийняв.
А Кірк Казінс у своїй першій грі на «ФедЕкс Філд»
тепер відстає — 17:7.
Я зрозумів, що у футбол грають один раз, тож,
коли ми відстаємо, як зараз, думаєш:
«Просто зіграймо ще. Подивимося, як піде. Ніколи не знаєш».
Давайте відповімо на їхні зусилля своїми.
Агов. Ми тепер найкращі, трясця.
-Ходімо. Треба починати. -Час настав.
Є кілька ігор, під час яких, коли розриваєш гурт, кажеш:
«Господи, нехай вони грають захист кожного».
У Джастіна був ідеальний шлях проти такого захисту.
Коли ми вишикувалися, був захист кожного.
Я подумав: «Це може бути наш щасливий день».
Спіймали на 25-ярдовій лінії «Вашингтона»!
Все буде добре.
-Усе гаразд, брате? -Так.
Усе добре, мені дали під дих.
Усе добре.
-Давай почекаємо. -Вибили ґрунт з-під ніг.
Мені дали під дих. Усе добре.
-Все буде добре. -Віддихайся.
-Все гаразд? -Усе добре.
Ось що стається під час такого захисту.
-Так. -Ми забили?
Гарний м'яч. Ні, він впав.
-Впав? -На 10-ярдовій лінії.
Я б уже встав. Дідько.
Гаразд. Усе добре.
Джастін чудово впорався, відтіснивши захисника.
Кидок і гра насправді показують
Кірка Казінса у 2022 році.
Чому? Третій даун, критичний момент гри.
У нас є шанс, якщо не постараємося,
гра може вийти з-під контролю.
І хто в цей момент проявляє себе?
Треба шукати гру, яку я назвав.
Нуль нерішучості від Кірка.
Ставить ногу на землю і кидає абсолютно ідеальний м’яч
по лівій бічній лінії Джей-Джею.
І лише кидок, його виконання, у той момент, наносить удар і…
Просто стоїть там і грає,
коли «Вікінги» потребують, ось Кірк Казінс.
Казінс отримав удар у сонячне сплетіння.
Йому дали під дих. З ним усе гаразд.
Другий даун, 10 ярдів з 12 від енд-зони.
Казінс передає пас назад Далвіну в енд-зоні.
І він його спіймав!
Який чудовий кидок від Казінса.
Кірк Казінс зрівняв рахунок.
Люблю тебе!
-Який кидок! -Так! Браво!
Я знав, що буде сильний кидок.
Я пам'ятаю, як ухилявся від захисту, відчув тиск, потребу підтримки,
намагаючись кинути м'яч до кошика.
Я не знав, що з того вийде.
Делвін спіймав його однією рукою, це було неймовірно.
Нічия за шість хвилин до кінця гри.
Був початок нашого сезону,
а ми були на межі: «Ким ми будемо?»
Командою, яка зможе виграти чи нам буде важко це зробити?
Ось так. Зонний захист.
Швидкий м'яч через центр Хокенсону.
Гравець 41 команди «Вашингтона» спіймав.
Час біжить,
а наш квотербек розігрівся.
Залишилося 43 секунди.
Доведемо гру до кінця і попросимо тайм-аут.
Гаразд?
Тоді ми сказали: «Наша команда покаже характер,
буде боротися і знайде шлях».
І просто вірили, що хтось у якийсь момент заб'є.
Спроба філд-голу
приблизно з 27 ярдів, лівий хеш.
Я така: «Прошу, це має статися».
«Має бути частиною історії, будь ласка».
«Прошу, хай буде повернення».
Він дуже цього хотів.
Снеп, удар, удар вгору.
І… добре!
-Чудова робота! -Гру закінчено.
Оце бій. Ти небезпечний.
-Так! Щоразу! -Чудова гра!
Поганець!
Ого!
А ось і гра!
Міннесотські «Вікінги» виграли 6 разів поспіль.
-Глянь на себе. Ти схуд. -Я знаю.
-Ти схуд. -Так. Як справи?
Зі мною все добре. Ось найбільший удар.
Ви лідирували у лізі за кількістю влучних ударів.
Не думаю, що ще хтось візьме гору. Очманіти.
Дивися, хто це.
-Я переміг рак. -Справді?
-Так. -Слава Богу.
-Щасти тобі. -Ага.
Дякую.
Кірк Казінс повертається туди, звідки його задрафтували.
Так, Кірк Казінс, я певен, йому це до душі.
Дякую.
Це місто для нас таке особливе, а вийти звідти з перемогою…
Кожне повернення захоплююче.
Але для нас воно було дуже важливе.
Гра мала вас переконати,
що він забиває найкращі м'ячі у своїй кар'єрі.
Ми це зробили, Дейве. Зробили.
Доне, ми це зробили.
Ми це зробили.
Чудова робота. Ось як треба боротися.
У такий спосіб. Чудова робота.
Молодці.
Чудова робота, хлопці.
-Молодець! -Чудова робота. Так тримати.
Я приїхав сюди самотнім хлопцем щойно з коледжу,
не знав про професійний футбол чи про те, як стати профі.
А за шість років я поїхав одружений,
з первістком, багато чого навчившись.
У нас 7 перемог і 1 поразка, бо наша футбольна команда
найкраща, коли це потрібно, і це наш квотербек.
-Так! -Так, сер!
Хлопець повернувся до знайомої місцевості,
його вибили з гри…
він вернувся і приніс нам перемогу.
Давай, малий!
Спогади відіграють важливу роль у моїй футбольній кар'єрі.
Є спогади, які доводять мене до сліз.
Багато разів, бо я згадую,
як важко було пережити той футбольний досвід.
Але, озирнувшись назад, я бачу, що це зробило мене сильнішим.
Я справді вірю, що був у кожному місті не просто так.
Переїхав з острова у Тихому океані
до Орегону,
до Теннессі,
до Вегасу,
знаєте, до Атланти…
Неймовірно.
-Нам подобається. -Так.
Я кохаю тебе.
Подорож країною для мене була особливою,
і я ніколи не сприйму її як належне.
Ми вкладаємо у цю справу своє життя і багато чим жертвуємо.
Коли бачиш своє ім'я на стадіоні, це означає, що твоя важка праця,
кров, піт і сльози, як кажуть люди, були того варті.
Спогади про футбол —
частина того, що робить гру і цю подорож особливою.
-Кірку, йди й розберися. -Як вам таке?
-Мені подобається. -Як вам таке?
-Дуже подобається. -Гей, друже.
Сьогодні був ще один приклад того, як ми перемагали весь рік.
Гаразд? Наша команда незвична.
Ми граємо як команда. І виграємо командою. Жодних індивідів.
Обожнюю команду. Давайте продовжувати. Давайте. «Як вам таке?» на рахунок три.
-Раз, два, три! -Як вам таке?
Я тримаю всі ігрові м'ячі, які дають мені тренери,
на верхній полиці по всій кімнаті.
Я завжди пам'ятатиму ту гру,
бо ми з дружиною провели там багато часу протягом 6 років.
Тож вернутись і нагадати спогади було особливим.
Ще особливіше було вийти з перемогою.
Проблема в тому, чи зможеш ти повернутися через шість днів і повторити?
А потім ти зможеш робити це знову і знову, і знову, цілий сезон?
Досить страшно.
Хороший був удар.
-Вдихни. -Переконайся, що тіло підготовлене.
Це дуже важливо.
Боже мій.
Нащо я таке з собою роблю?
Думаю, є частина мене, яка, може, просто хвора і їй подобається.
Цього треба хотіти.
Так!
Усі казали: «Перемог 7 і 1 поразка, але доведіть нам».
«Йдіть проти «Баффало» і доведіть».
Переклад субтитрів: Тетяна Реббекі